105 



honom många andra författare ansett släktet Strehlonema böra 

 indragas som undersläkte till Ectocarpas. 



Relxke har från Östra Östersjön iakttagit och af bildat 

 (Algenflora p. 42, Atlas, Taf. 1.9) en endofytisk ectocarpacé, som 

 han identifierat med bröderna Crouaxs Ectocarpus Stilophorw 

 (Flornle Finist. p. 161). Som synonym till denna art uppställes 

 Strehlonema oligosporum Strömfelt. Att den växt, Eeinke af- 

 bildat (Taf. 19, 1—4) är densamma som Strömfelts, synes mig visst 

 icke vara höj dt öfver allt tvifvel. Såväl fig. 1 och 2 synas hän- 

 tyda på en betydligt mera storvuxen och framför allt rikgreni- 

 gare växt än den mycket reducerade endofyt, Strömfelt afbildat. 

 Denna visar däremot snarare en viss likhet med Reinkes Ecto- 

 carpus repens, Atlas, Taf. 19, 5, 6. Afven synes det vanskligt att 

 endast på grund af bröderna Crouans ytterst knapjriiändiga 

 diagnos, som ej ens åtföljes af några teckningar, söka synon} r - 

 misera dessa växter med E. Stilojihorce, allrahelst Reinke icke 

 nämner något om huruvida han sett originalexemplar af den 

 Crouaxska växten. Under sådana förhållanden har jag ansett 

 Strömfelts namn böra bibehållas, enär då ej kan råda minsta 

 tvifvel, om hvilken växt jag åsyftat. 



Förekomst inom området: På Ceramier och andra alger 

 vid Stedsholmarna (8m.) och vid Burgsvik, Rone och Katthammars- 

 vik å Gotland. 



Geografisk utbredning: På grund af hvad of van anförts 

 är naturligtvis utbredningen osäker; Östersjön, i Finlands sydvästra 

 skärgård. 



Microsyphar Kuckuck. 



Microsyphar Zosterae Kuckuck, Beiträge zur Kenntniss d. 

 Meeresalgen 3. Die Grattung Microsyphar. 



Ofverensstämmer till alla delar med Kuckucks beskrivning. 

 Trådarna, som växa tätt omkring diatomacéer på Zostera (se fig. 



