107 



greniga trådar, såsom Köld. -Rosenvinge afbildat å fig. 19, har 

 jag älven konstaterat. Några hår har jag ej lyckats iakttaga. 



Förekomst inom området: Iakttagen en gång på Fucus 

 serratus vid Hoborgen på Gotland. 



Geografisk utbredning: Södra Östersjön. Nord-Amerika 

 (Mass.), Grönlands ost- och västkust. 



Ascocyclus Magnus. 

 Ascocyclus affinis n. sp. 



A. a froncle plana orbiculari ex nno strato basali 

 constitnta emittens: l:o fila longissima, 2:o ascocystas 

 (= "paraphyses' k ) clavatas 30 — 50 (vnlgo circ. 40) /.i ältas, 

 8 — 12 u crassas, 3:o gametangia (= sporangia plurilocu- 

 laria) 40 — 50 u älta, circ. 6 //. c ras sa. Fila erecta assi- 

 milatoria non vi di. Fig. 17. 



Ad .4. orbieularem (J. G. Agardh) Magnus maxime accedit, 4 

 sed differt ascocvstis mnlto minoribus. Hab. in foliis putrescen- 

 tibus Zosterce marince in mari Baltico ad Burgsvik, Slite, Kappels- 

 hamn ad litora Gotlandise. 



På gamla Zost era-blad har 

 jag flerstädes vid Gotlands kuster 

 iakttagit en myrionemacé, om 

 hvilken professor Sauvageau, till 

 h vilken jag sände denna växt till 

 påseende, haft godheten meddela, 

 att den vore en Ascocyclus, ej 

 identisk med någon förut be- 

 skrifven art, men mest lik A. 

 orbictdaris (J. G. Agardh) Magnus. 



Växten bildar bruna skifvor 

 af mer eller mindre rundad om- 

 krets och ända till 2 mm. i diameter. Från den enskiktiga basal- 

 skifvan utväxa (se fig. 17): l:o ascocyster, Sauvageau 1 ; 2:o hår 



1 Sur quelqnes Myriorif-macées. Prern. Mém.. p. 9. 



Fig. 17. Ascocyclus affinis n. sp. på 

 Zostera från Gotland. 250x1. 



