129 



Rhodochorton N^gelt. 



Rhodochorton Rothii (Turton) N^gell 



Hauck, Meeresalgen, p. 68. 



Denna Rhodochorton öfverensstämmer till alla delar med 

 Rh. Rothii. Den växte i en af naturen bildad klippgrotta all- 

 deles ofvan vattenbrynet på den branta, västra sidan af Öster- 

 garns holme utanför Gotlands ostkust (jfr p. 29). Grunden var 

 kalksten. Yäxtstället kom aldrig under vattenytan, men sköljdes 

 stundtals af vågorna samt fuktades af stänk och äfven af genom 

 springor nedsipprande färskt vatten. 



De uppräta trådarnes bredd växla mellan 8—14 //, vanligen 

 äro de omkring 10 [a tjocka. De horisontala basaltrådarna äro 

 något tjockare samt bleka på grund af brist på kromatoforer. 

 Ofta voro de äfven sammanfiltade till skifvor. Några särskilda, 

 från de uppräta trådarna utgående smala stoloner af det slag, 

 Köld. -Rosenvinge (Floridée aérienne.) beskrifvit hos Rh. islandi- 

 eum, har jag ej kunnat iakttaga, oaktadt ett rikligt material 

 stått mig till buds. 



Tetragonidangierna äro fåtaliga, i föga greniga kortskaftade 

 ställningar. Liksom hos Rh. islandicimi synas de hämmade i sin 

 utveckling på olika stadier samt tyckas ha en viss tendens att 

 öfvergå till monogonidangier. 



Från Island har Köld. -Rosenvinge, som ofvan nämnts, 

 beskrifvit en fullt terrester Rhodochorton, som står nära Rh. 

 Rothii, från h vilken den skiljes därigenom att den har gröfre 

 grenar samt ett särskildt slags stoloner, som utgå från de öfre 

 grenarna. Dessa stoloner anses af Köld. -Rosenvinge som en 

 tillpassning till det terrestra lefnadssättet. Denna uppfattning 

 skulle naturligen vinna i sannolikhet, därest dylika grenar ej 

 kunde påvisas hos de marina arterna. Och kunde de ej heller 

 påvisas hos de fakultativt terrestra formerna (såsom just t. ex. 

 Rothii i detta fall), så skulle detta tyda därpå, att en ren 



jÖllS ><fif.:al(j flora J 



