knapphändigt behandlad, hvartill kommer, att de litteratur- 

 uppgifter, som i detta af seende finnas, är o ganska splittrade 

 och därför till stor del lätt undandraga sig uppmärk- 

 samheten. Frönas groningsbiologi och groddplantornas 

 senare utveckling erbjuda dock, betraktade i sammanhang 

 med den af klimatet betingade periodiciteten i våra väx- 

 ters lif, tillräckligt af intresse för att förtjäna en själf- 

 ständig undersökning. Härtill kommer den nära till hands 

 liggande frågan: är det möjligt att finna de direkta, 

 materiella orsakerna till de senast åsyftade, groningsbio- 

 logiska fenomenen, sådana de möta oss i naturen ; att upp- 

 täcka de medel, af hvilka växten begagnar sig för att 

 reglera sin lifs verksamhet på ungt stadium i samklang 

 med rådande yttre lifsvillkor? 



I hopp att kunna bidraga dels till vinnande af ökad 

 kännedom om vår floras groningsbiologi, dels till besva- 

 randet af ofvanstående fråga, har jag på Professor F. R. 

 Kjellmans tillrådan verkställt en undersökning, hvars 

 resultat här skola framläggas. Till en början vill jag i 

 det följande närmare begränsa det ämne, som upptagits 

 till behandling, samt redogöra för den arbetsplan, som 

 blifvit följd. 



Innan jag går vidare, ber jag emellertid att här få 

 till mina vördade lärare, Professor Th. M. Fries och 

 Professor F. R. KjELLMAN, frambära min stora tacksam- 

 het för de många värdefulla råd och upplysningar jag 

 såväl under loppet af detta arbete som under min studie- 

 tid i öfrigt af dem fått mottaga. 



Den tidpunkt, vid hvilken våra inhemska faneroga- 

 mers frön gro i naturen, är som bekant beroende af två 

 faktorer, nämligen å ena sidan frönas biologiska mognad, 

 å den andra de groningen möjliggörande yttre förhållan- 

 dena, hvaraf särskildt värme och fuktighet här komma i 

 betraktande. Det är sålunda utan vidare tydligt, att t. ex. 

 ett frö, som under vintern når sin biologiska mognad, 

 d. v. s. blir grobart, först följande vår kan gro i det fria, 



