erhållas på den vägen. Särskildt gäller detta om ägg- 

 hviteämnena, hvilka ej mikrokemiskt kunna närmare be- 

 stämmas, och i viss grad äfven om de väggbildande 

 substanserna, hvilkas sammansättning klarställes först ge- 

 nom identifieringen af de produkter, h vartill de vid hy- 

 drolys gifva upphof. I de undersökta fröna har jag sär- 

 skilt följande membransubstanser: 



i. Amyloid, som starkt blåfärgas af utspädd jodjod- 

 kaliumlösning. 



2. Cellulosa, hvarunder alla de hithörande ämnen 

 sammanfattas, som ej blåfärg-as af jodjodkalium, men 

 violettfärgas af klorzinkjod. Hit föres alltså förutom 

 typisk cellulosa Reiss' l ) »reservcellulosa», identisk med 

 en del af Schulzes 2 ) »hemicellulosa »-arter, hvilka senare 

 utmärkas däraf, att de lätt hydrolyseras. 



3. Pseudo cellulosa, som på grund af sitt olika för- 

 hållande till klorzinkjod (jfr sid. 34) ej kan identifieras 

 med den REiSS'ska reservcellulosan t. ex. i dadelns endo- 

 sperm. Hittills anträffad i Convallarias och Majanthe- 

 mums endosperm väggar. 



4. Pektin, utmärkt däraf, att det ej färgas af klor- 

 zinkjod, däremot starkt af hämatoxylin, fuksin och några 

 andra färgämnen. Jag har antagit, att pektin utgör huf- 

 vudbeståndsdelen af endospermväggarna hos Peucedanum 

 palustre, emedan dessa knappast färgas af klorzinkjod, 

 men starkt af fuksinkarbolsyrelösning äfvensom af häma- 

 toxylinlösning. A andra sidan har jag aldrig funnit att 

 hämatoxylin varaktigt, d. v. s. efter uttvättning, färgar 

 reservcellulosa. 



Beträffande de i fröna förekommande enzymen har 

 bland de mikrokemiskt påvisbara endast diastas (i kollek- 

 tiv bemärkelse) bestämts till lokaliseringen och relativa 



i) Ueber die Natur der Reservecellulosa etc, Landwirtschaftliche Jahr- 

 bucher Bd 18, 1889, p. 711. 



2) Zur Chemie der fiflanzlichen Zellmembranen, Zeitschrift f. physiol. 

 Chemie Bd 14 och 16. 



