56 



redan förgrenadt sidoskott med stora, klängebärande blad, 

 och under sommaren bildades ett vidsträckt, plagiotropt 

 skottsystem med ända till 3 dm. långa axlar. Exem- 

 plaren blommade emellertid först ett år senare, hvadan 

 utvecklingen från frö till frö kräfver 2 år. 



Fröet är genast efter mognaden grobart, men huru- 

 vida höstgroning i naturen förekommer i någon större 

 utsträckning, torde vara ovisst. 



Prunella vulgaris. L. 



Embryot består af tunnväggiga, med tämligen små 

 proteinkorn och olja fyllda celler. Diastashalten är myc- 

 ket obetydlig. Fruktvägg ganska hård, innehållande flera 

 typiska stencellskikt, mellan hvilka ett kristallförande 

 skikt af tunnväggiga celler är inskjutet; kutikulan sär- 

 deles mäktig. 



Nyss förut insamlade delfrukter såddes i september. 

 Groningen ägde i varmt växthus mycket sparsamt rum 

 den 30 mars, i frigidarium inträdde den mer allmänt i 

 februari och i början af mars. En i november sådd, 7 

 dygn frusen portion grodde i varmt växthus efter 5 må- 

 nader. Slutligen grodde fröna efter 4 veckor, då frusna, 

 i februari insamlade delfrukter omedelbart såddes i kallt 

 växthus. Man kan af de anförda försöken draga den 

 slutsatsen, att Prunella-iröet ej gror förr än en bestämd 

 hvilotid är tilländalupen, samt att groningen, som i natu- 

 ren försiggår på våren, försenas eller uteblifver, om fröet 

 icke först får hvila torrt och hälst fruset. 



De på våren grodda exemplar, som utplanterades i 

 maj, hade tvänne sträckta, epikotyla internodier samt 

 långa, från hypokotylen utgående birötter. Under första 

 vegetationsperioden inträdde tufbildning därigenom, att 

 plagiotropa, högst 1 dm. långa, vid nodi rotslående sido- 

 skott utgingo från vecken af hufvudskottets många, tätt 

 sittande blad. Alla skotten voro första sommaren rent 

 vegetativa, öfvervintrade friska och begränsades följande 

 år till större delen genom blomställningar. 



