62 



mogna frön. På skuggiga lokaler uteblef stundom blom- 

 ningen det första året. Hos de nämda, florala individen 

 bar stammen nedtill vinterknoppar, som andra året ut- 

 vecklades till föryngringsskott. Detta upprepades ännu 

 ett följande år, och odlingen af växten ledde sålunda 

 till ganska oväntade resultat, så tillvida som dessa icke 

 låta förlika sig med den i flororna gängse uppgiften, att 

 arten skulle vara bienn. V. nigrum har tvärtom karak- 

 tären af en första året blommande polakant. 



XX Fröhviten innehåller stärkelse. 



Chenopodium Bonus Henricus. L. 



Fröet har, på smärre afvikelser när, samma byggnad 

 som hos Atriplex påtala (se s. 43). Rotslidan är emeller- 

 tid enskiktig, och utslaget för diastas är svagare än hos 

 sistnämda art. 



I oktober insamlades svagt frusna frön. Omedel- 

 bart sådda dels i varmt, dels i kallt växthus, grodde de i 

 resp. mars och februari följande år. En i 40 dygn fru- 

 sen, i januari sådd portion af samma frökollekt grodde 

 efter 22 dagar. Af kontrollsådden grodde en ringa del 

 efter 25 dagar, hufvudmassan åter först 3 månader senare, 

 i maj. De frön, som på våren såddes i varmbänk, grodde 

 efter 10 dagar. — Af det anförda framgår, att ifråga- 

 varande art, i likhet med de två förut omnämda Chenopo- 

 diacéerna, äger frön, som först efter en hvilotid af om- 

 kring 3 månader kunna förmås att gro. 



Vid utplanteringen på kalljord i maj hade de i februari 

 grodda plantorna kvarsittande hjärtblad, 4 rosettställda, 

 högst 5 cm. långa örtblad samt grof pålrot. Odlade på 

 skuggig- lokal, blefvo dessa exemplar rent vegetativa 

 under första vegetationsperioden, men på solig åkerjord 

 utvecklades flera, högst 0,5 m. långa, blommande axlar 

 från vecken af hufvudskottets rosettställda blad. En del af 

 fröna mognade, och på ett år medhinner således arten un- 

 der gynnsamma förhållanden utvecklingen från frö till frö. 



