70 



och diastas saknas fullständigt. Den relativt tunnare 

 fruktväggen innehåller ett lågt, mekaniskt palissadskikt. 

 Ofrusna, i början af oktober insamlade och sådda 

 delfrukter grodde allmänt i varmt växthus efter 6, i kallt 

 dylikt efter 12 dagar. Alla genast efter groningen på 

 fritt land utsatta exemplar dogo under vintern. De grodd- 

 plantor, som fått öfvervintra i frigidarium, hade i maj 

 3—6 små bladpar på det 3—6 cm. långa hufvudskottet 

 och stundom sidoskott från hjärtbladens veck (fig. 29). 

 På solig kalljord utvecklade nämda individ följande som- 

 mar ett ganska rikt, plagiotropt skottsystem af uteslu- 

 tande vegetativa, vid nodi rotslående, 1 — 2 dm. långa 

 axlar med små, axillära bladskott. Hufvudroten lång, 

 nedtill rikt förgrenad (fig. 30). Sommaren därefter kommo 

 de florala sidoskotten till utveckling, hvadan arten går 

 från frö till frö på två år. 



Tornväxter. 



Prunus spinosa. L. 



De stora hjärtbladen utgöra hufvudmassan af em- 

 bryot, hvars stamknopp har ett par små, tydliga blad- 

 anlag. Embryot innehåller ovanligt hyalina proteinkorn 

 samt ymnig olja, speciellt i hjärtbladen; det omgifves af 

 relativt tunn, ehuru ofta mångskiktig hvite. Fröh vi te- 

 cellerna ha obetydligt förtjockade cellulosaväggar och 

 äro fyllda med små proteinkorn samt olja. Diastashalten 

 är ringa, särskildt i hjärtbladen och i hviten. I embryots 

 upplagsceller finner man vanligen en särdeles stor, rundadt 

 skiflik globoid med en central hålighet. Denna bildning 

 är olöslig i isättika, men löses lätt af saltsyra. Fröskal 

 tunnt, utan hårdskikt; fruktsten hård och tjock. 



I början af oktober såddes nyss förut insamlade sten- 

 frukter i varmt och i kallt växthus. En tredje frukt- 

 portion såddes följande januari. Först efter ytterligare 

 ett år inträdde i februari groning af alla tre sådderna, 



