72 



återstoden först i april; i frigidarium inträdde groningen 

 i februari. .Sådda i mars, grodde fröna i varmbänk efter 

 6 dagar; de härvid uppkomna plantorna utsattes i maj 

 på fritt land och hade då något sträckt epikotyl med 

 i — 2 par, 5 — i o mm. långa örtblad, svagt ansvälld hypo- 

 kotyl samt mer eller mindre förtjockade 

 rötter (fig. 31). Stundom hade små sido- 

 skott frambrutit från hjärtbladens och de 

 nedersta örtbladens veck. Sällan inträf- 

 fade, att dylika, vårgrodda individ blom- 

 made under första vegetationsperioden, 

 och då var den vegetativ-florala axeln 

 högst i,s dm. lång, sparsamt fröbildande. 

 Vanligen utvecklades under första vege- 

 tationsperioden endast assimilations- och 

 lågbladsskott, hvilka senare följande år 

 blefvo vegetativ-florala, och först därmed 

 var växtens fulla kraftstadium uppnådt. 

 Ett i viss mån liknande utvecklingsför- 

 lopp har jag följt i naturen. Några unga 

 S. Te/ep/num-p\a.ntor anträffades nämligen 

 i mars på ungefär samma utvecklings- 

 höjd som de ofvan beskrifha, i maj utplanterade individen, 

 och härstammade tydligen från under näst föregående 

 höst mognade frön. Dessa exemplar utvecklade sedan 

 under sommaren fullt normala, kraftiga, blommande skott- 

 axlar, ehuru groningen föregående år påtagligen blifvit 

 starkt fördröjd. Så mycket mindre sannolikt torde det 

 vara, att höstgroning omedelbart efter mognaden hos 

 oss medhinnes. 



7iai.st. 



