BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 19. AFD. III. NIO 3. 37 



knippet 2:ne tydligt utbildade bastbeläggningar. Sådant var 

 äfven förhållandet under mellanstadiet. 



Sådan som den ofvan framstälts är nu holkbladets bygg- 

 nad hos ifrågavarande art under de olika utvecklingsstadier, 

 som följa på hvarandra efter blomningens upphörande till 

 fruktmognadens inträdande. Grunddragen i denna byggnad 

 torde alltid vara sådana, som de här blifvit framstälda, detal- 

 jerna kunna nog omvexla, ty dels kunna korgarne och således 

 äfven deras holkblad vara olika kraftigt utvecklade vid tiden 

 för sin mognad, dels kunna äfven holkbladen inom en och 

 samma korg ej stå på precis samma grad af utveckling, i 

 det en del äro mera tillplattade och utdragna i tangential 

 riktning, andra mera hoptryckta och således relativt taget af 

 större utsträckning i radial riktning. Hvad som således kan 

 vara ganska vexlande är snittens mäktighet, vidare tyckes 

 äfven bastbandet vara något olika hos olika holkblad; olik- 

 heterna hos detta framträda dock endast uti en fastare eller 

 lösare förening mellan de partier, som bilda detsamma. 



Crepis foetida L. 

 Fig. 31 — 35. 



Upsala bot. trädgård hösten 1887. De hos denna arts 

 blomkorgar rådande morfologiska förhållandena äro i det när- 

 maste sådana, som de framställts hos föregående art, och den 

 skillnad, som härutinnan visar sig mellan de båda arternas 

 blomställningar framträder hufvudsakligen deruti, att de 

 förändringar, som korgen hos C. foetida undergår efter blom- 

 ningen, ej äro så starka som hos C. alpina. Blomkorgarne 

 äro hos C. foetida äfven mindre än hos C. alpina; de ha en 

 längd af 17 mm. under blomstadiet, af 24 mm. under frukt- 

 stadiet (längden beräknad efter samma grunder som hos C. 

 alpina). Holkbladen äro såsom hos C. alpina af 2:ne slag; de 

 inre, hvars förändringar det uteslutande är fråga om, tilltaga 

 i tjocklek efter pollinationen på långt när ej så starkt som 

 hos C. alpina; derjemte sker detta likformigt från bladets 

 spets i riktning mot dess bas och ej såsom hos den förra 

 arten så godt som uteslutande inom de nedre 2 / 3 af bladet. 

 Följden häraf är den, att holkbladet härstädes bildar en 

 jemn och pa samma gång äfven grund båge från sin bas 



