44 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



Hvad C-partiet beträffar, så har det ungefär samma ut- 

 seende som å föregående snitt, samma beskaffenhet, samma 

 utsträckning. Olikheterna yttra sig i en något betydligare 

 cellstorlek (14 x 10 j.i) och något tjockare cellväggar (ända 

 till 10 u) och en något större mäktighet, som framträder 

 egentligen blott hos dess mest mediana parti, som har en mäk- 

 tighet af 235 \i på 17 cell-lager. D har såsom vanligt något 

 mindre rikedom på klorofyll än i bladets öfre partier och 

 uppträder äfvenledes med ett större antal cell-lager än i 

 dessa. De äro på väfnadens mäktigaste ställe 8 till antalet 

 och bilda tillsammans ett skikt i bladet med en mäktighet af 

 185 f.i. Cellernas storlek är 23 x 29 ( t/, deras väggar äro af 

 något större tjocklek än vi förut varit vana att se hos ifråga- 

 varande bladparti; denna uppgår nämligen till 2,5 pi. 



Partiet innanför D har ett utseende, som vi förut ej på- 

 träffat hos ifrågavarande art. Mellan D och E uppträder 

 nämligen ett bastband, som har formen af en halfmåne. Det 

 har sin största tjocklek i medianplanet och sträcker sig med 

 småningom aftagande mäktighet utåt i riktning mot bladets 

 kant, hvilken dock ej uppnås. Det upphör nämligen på en 

 punkt, som ligger ungefär halfvägs mellan medianplanet och 

 bladkanten. Dess största mäktighet är 105 u, fördelade på 8 

 lager af celler, hvars medelstorlek utgör 13 x 12 \i och som 

 äro försedda med tjocka väggar (ända till 8 pt i tjocklek). 

 I nivå med detta bastband antaga E:s celler mer eller mindre 

 tydligt karakteren af bastceller, deras lumen förminskas ge- 

 nom väggarnes tilltagande i tjocklek (ytterväggen har en 

 tjocklek af 7 u, innerväggen af 5,7 5 jit, sidoväggarne af 2,5 p)r. 

 I de laterala delarne af bladet ha de deremot mera utseende 

 af epidermisceller. Deras storlek i väfnadens mediana del är 

 13 x 10 ^/. 



Daniel (10) har i sitt ofvan anförda arbete lemnat en 

 af bildning (pl. III, fig. 10) af holkbladets byggnad hos ifråga- 

 varande art och detta på den höjd, hvarest mitt snitt n:r 4 

 är taget. Hans figur visar ej dess byggnad helt och hållet 

 sådan som jag funnit den vara, ty han har dels förlagt det 

 yttre bastbandet för långt ut mot bladets ut- eller undersida, 

 dels funnit en olikhet mellan D-partiets celler, hvilken visser- 

 ligen icke finnes framstäld i texten, men som framgår genom 

 beteckningarne å figuren. Den del af D, som gränsar intill 

 det mediana kärlknippet, består enligt honom af »parenchyme 



