48 ELIASS0N, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



riktning mellan de båda banden till stånd, utan de skiljas 

 från hvarandra genom en från B i medianplanet inskjutande 

 bugt. 



D bar, såsom nyss nämndes, största mäktigheten af bladets 

 väfnader, denna utgör 145 fx och fördelas på 7 lager af celler, 

 hvars storlek i medeltal utgör 21 X 22 f.i. Väfnaden är såsom 

 vanligt tunnväggig och å denna höjd af bladet ganska kloro- 

 fyllrik. 



E har sina celler försedda med i det närmaste runda 

 lumina och jemförelsevis tunna väggar (ytterväggen har en 

 tjocklek af 3,5 ( «, inner- och sidoväggarne äro respektive 1,5 

 och 1 (A tjocka). Cellstorleken i medeltal 20 x 16 y.. 



Snitt 2. Tvärsnitt genom holkbladets bas (blomstadium). 

 Fig. 88. Liksom föregående snitt visade stor öfverensstäm- 

 melse med det, som hos C. alpina bildar dess motsvarig- 

 het, så förefinnes äfven en stor likhet mellan de snitt, som 

 hos båda de ifrågavarande arterna äro tagna genom basdelen 

 af ett holkblad, som hör till en på pollinationsskedet stående 

 korg — en likhet, som visar sig uti såväl snittets form och 

 storlek som äfven uti andra förhållanden. Dess mäktighet uti 

 medianplanet utgör 0,6 5 o mm., i tangential riktning, 2,3 7 o mm. 



Cellerna uti hudväfnaden å bladets yttre sida ha en 

 tydligt utpräglad sträckning i tangential riktning, framkommen 

 ej blott derigenom, att deras dimensioner i ofvannämnda rikt- 

 ning ökats, utan äfven till följd derutaf, att deras utsträck- 

 ning i radial riktning har blifvit mindre än hvad den var 

 på föregående snitt. Deras medelstorlek är 24x27 \i. Deras 

 väggar äro något tjockare än de befunnos vara uti bladets 

 öfre partier, ytterväggens tjocklek är här ungefär 7 /i, inner- 

 väggens kan uppgå till 4,5 /u, sidoväggarnes är densamma som 

 förut. B har likaledes sina celler tydligare sträckta i tan- 

 gential riktning än förut (deras medelstorlek är 26x33 [i)\ 

 de uppträda mestadels i 3 lager uti radial riktning. Hela 

 väf nådens mäktighet är således vid pass 80 pi. 



En af de likheter, som finnas mellan detta snitt och det, som 

 motsvarar detsamma hos C. alpina, består deruti, att C under 

 blomstadiet uppträder endast såsom kambium och ej, såsom 

 hos föregående art var fallet, har under någon del af sin 

 utsträckning öfvergått till bast. Uti ifrågavarande sätt för 

 C -partiets uppträdande förefinnes en likhet mellan C. alpina 

 och C. rubra, i ett annat fall åter en olikhet. Ty det för- 



