52 ELIASS0N, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



äfven här på den kraftiga utveckling, som D har att uppvisa. 

 D ess mäktighet uppgår till 340 ft och partiet bildar således 

 snittets voluminösaste väfnad. Dess celler uppträda i 12 lager 

 med en medelstorlek af 28 x 32 \i. Klorofyllmängden hos 

 dem är såsom vanligt i bladets basparti obetydlig. 



Innanför D följer nu såsom hos C. foetida ett bastband, 

 hvilket liksom hos den i tvärgenomskärning har formen af en 

 halfmåne och sin största mäktighet i medianplanet (denna 

 utgör 120 /.i) samt sträcker sig i tangential riktning ungefär 

 halfvägs ut mot bladets kant. Största antalet af dess cell- 

 lager är 8, medelstorleken, som dess celler hafva, är 15x13/.^ 

 och tjockleken hos väggen mellan 2:ne sådana kan uppgå till 



8,5 [t. 



Lika långt som det inre bastbandet sträcker sig, uppträda 

 E:s celler med förvedade väggar; i de laterala partierna af 

 bladet visa de intet tecken till förvedning Tjockleken hos 

 väfnadens cellväggar är betydlig, starkast i dennas mediana 

 del. Här har ytterväggen en mäktighet af 10 f.i, innerväggen 

 af 5,75 \i och sidoväggarne af 4,5 \i. Ju närmare bladkanten 

 väfnadens celler är o belägna, desto tunnare äro deras väggar: 

 i all synnerhet är detta fallet med inner- och sidoväggarne. 

 Bladets hudväfnad har, sedd från ytan, samma beskaffenhet 

 som hos C. alpina. 



En granskning af bladets byggnad å olika höjder af det- 

 samma från dess spets och ned till dess bas lemnar i det 

 närmaste samma allmänna resultat, som vi förut funnit hos 

 föregående art. På samma sätt som hos den finner man här, 

 att bladets byggnad i dess öfversta regioner är mycket lik- 

 formig och att den skarpa åtskillnad mellan olika väfnads- 

 partier, som påträffas längre ned, ej är här tillfinnandes; att 

 förvedning hos B-partiet börjar först hos de celler, som ligga 

 innerst i den bugt, som det skjuter in mot det mediana kärl- 

 knippet (detta på det 7:de snittet) och att denna förvedning 

 sedermera får ökad utsträckning på h varje efterföljande snitt, 

 tills den åter i närheten af blomfästet minskas; att C först 

 på 6:te snittet kan urskiljas såsom ett särskildt parti och 

 här visar en mycket otydlig eller till och med ingen förved- 

 ning, men att denna redan å följande snitt är fullt tydlig; 

 att förvedningen hos detta parti visar sig först i dess me- 

 diana delar och så småningom framskrider i lateral riktning; 

 att partiets utsträckning i såväl dorsiventral som lateral 



