54 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



till en missuppfattning i afseende på de förhållanden, livar- 

 under det yttre eller undre stereombandet uppträder, ty äfven 

 om man räknar de delar af B-partiet, som ha att uppvisa 

 förvedade och förtjockade cellväggar, till stereomet, så når 

 detta blott i ett enda fall, nämligen hos C. foetida (se fig\ 

 33) ut till epidermis å bladets yttre eller undre sida och här 

 endast under en ringa del af sitt lopp, nämligen i bladets 

 mediana del, livaremot den öfvervägande delen af stereom- 

 bandet, som hufvudsakligen representeras af C-partiet, skiljes 

 från epidermis genom B:s celler, som till sitt flertal förblifva 

 tunnväggiga. Och hos C. alpina, som af cle trenne arterna 

 har det kraftigast utvecklade stereombandet, är detta alltid 

 och öfverallt skilj dt från den yttre epidermis genom B:s tunn- 

 väggiga celler. Sjelf karakteriserar han å sid. 22 sin första 

 stereomtyp eller det s. k. stéréome hypodermique med följande 

 ord: »Le stéréome appartient exclusivement a 1'appareil tégu- 

 mentaire. Pour cela il faut et il suffit que les tissus qui le 

 composent touchent ä 1'épiderme», hvilket såsom vi funnit ej kan 

 sägas vara fallet hos alla tre arterna. Hos C. foetida går, såsom 

 vi sett, förvedningen och förtjockningen af B-partiets cellväggar 

 ända ut till dess yttersta cell-lager, hos C. rubra skulle detta 

 möjligen kunna förekomma, men hos C. alpina torde det aldrig 

 vara fallet. Hos den senare arten torde det ifrågavarande 

 stereombandet snarare böra räknas till den 3:dje af Daniel upp- 

 stälda stereomtypen, hvilken han benämner »stéréome median», 

 en benämning, som jag finner vara mindre lämplig, emedan 

 median kommer att få tvenne olika betydelser, i det att ordet 

 dels hänför sig till de delar, som ligga i bladets median- eller 

 symmetriplan såsom då han kallar det i ifrågavarande plan 

 liggande kärlknippet för »le faisceau median», dels äfven kommer 

 att användas för att beteckna bladets mellersta, midt emellan 

 dess öfver- och undersida belägna parti, hvilket således, om man 

 tänker sig bladet bildande en plan skifva, kommer att ligga 

 i ett plan, som är vinkelrätt mot bladets symmetri- eller 

 medianplan. 



Crepis Dioscoridis L. 



Fig. 41—46. 



Upsala botaniska trädgård hösten 1887. 

 Blomkorgarne hos ifrågavarande art äro jemförelsevis 

 små, mindre än hos någon af de föregående. Såsom vanligt 



