BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 19. AFD. III. N:0 3. 31 



och detta af det skäl, att den förändring hos holkbladet, som 

 inträdt efter blomningen, uppenbarar sig allra tydligast hos 

 ifrågavarande parti och emedan detta ntan allt tvifvel har 

 att taga den mest betydande del i den uppgift, som holkbladet 

 fått sig ålagd att fylla nnder fruktens utbildningsperiod. I 

 de båda öfversta snitten är det endast kärlens och en del 

 trikomers väggar, som visa förvedning. På det 3:dje snittet 

 märker man den första antydan till det bastband, hvilket, 

 såsom vi förut sett, uppträder med stor mäktighet uti längre 

 ned belägna bladpartier. Här uppträda nämligen på båda sidor 

 om medianplanet ungefär 3 smärre isolerade knippen af ej 

 särdeles starkt förvedade bastceller med trångt lumen. På 

 insidan af det median a kärlknippet uppträder äfven en mindre 

 bastbeläggning. 



De förändringar, som visa sig på de närmast i ordnings- 

 följden kommande snitten, bestå företrädesvis deruti, att de 

 förvedade partierna tilltaga allt mer och mer i storlek, på 

 samma gång som de sammansluta sig allt mer i tangential 

 riktning; att denna sammanslutning är störst i bladets mediana 

 del. så att på ömse sidor om medianplanet bildas ett större 

 bastband. som förenas, det ena med det andra, genom en utan- 

 för det mediana kärlknippet belägen grupp förvedade celler; 

 att ett sammanhängande bastband, som sträcker sig från kant 

 till kant, ej finnes, utan att C-partiet ytterst består af smärre 

 baststrängar, som blifva allt mindre, ju närmare kanten de 

 äro belägna; att förvedningen å olika snitt är desto starkare, 

 ju längre ned snittet är taget; att denna är olika stark äfven 

 å samma snitt, så att den framträder skarpast uti bladets 

 mediana parti och aftager i styrka ut emot dettas kant, (ty 

 man finner i bladets kanter grupper af celler med fullständigt 

 bastlikt utseende men utan förvedning hos väggarne, under 

 det längre inåt liggande grupper visa en svag sådan, som 

 deremot framträder med full styrka uti bladets mediana parti) ; 

 att graden af förvedning hos bastcellerna och det af dem 

 bildade bandets utsträckning i såväl radial som tangential 

 riktning ej alltjemt tilltager mot bladets bas, utan att väf- 

 naden i dessa båda afseenden har uppnått sitt maximum re- 

 dan ofvanför denna (detta sker ungefär på det 12:te snittet); 

 att bastbandet derefter gradvis aftager i mäktighet och sam- 

 tidigt förlorar allt mer i sammanhållning och upplöses i smärre 

 grupper; att den del, som intager bladets mediana parti, dock 



