28 ELIASS0N, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



D har en mäktighet af ungefär 185 [i i 8 cell -lager. Dess 

 celler äro som vanligt något större än i motsvarande parti 

 från halt va bladhöjden; deras dimensioner, (23 x 30 t/), visa 

 en temligen betydlig utsträckning i tangential riktning. Väf- 

 naden har, såsom det tyckes, tendens att så mycket som möj- 

 ligt närma sig till bladets utsida, i det den tränger in mellan 

 de förut omtalade baststrängarne ungefär i nivå med B; dess 

 tendens att antaga ett mera ytligt läge framträder ännu 

 starkare i de partier af bladet, som bilda dettas kant och 

 der inga baststrängar stå hindrande i vägen; här tränger 

 väfnaden fram i det närmaste till utsidans epidermis. 



Innanför D följde under blomstadiet ett kollenkymatiskt 

 väfnadsparti. Motsvarande bladparti representeras äfvenledes 

 här af en mekanisk väfnad, som är af olika utbildning, bero- 

 ende på, hur långt holkbladet kommit i utveckling. Denna 

 olikhet yttrar sig såväl uti antalet cell-lager som uti graden 

 af cellväggarnes förvedning. Denna är, då den finnes, temligen 

 obetydlig och nppträder endast uti ett cellband, som sträcker 

 sig parallelt med insidans epidermis ett stycke utanför denna. 

 Väfnaden är med all sannolikhet framgången ur det under 

 blomstadiet uppträdande kollenkymet, som håller på att öf- 

 vergå till typiskt bast (att den detta gör, få vi se längre 

 fram). Att den ännu står på öfvergangsstadiet, framgår 

 deraf, att förvedningen hos väggarne är ingen eller obetydlig, 

 att dessa hafva samma tjocklek öfverallt, derigenom att cel- 

 lernas yttre kontur är rund eller elliptisk, ej, såsom hos ty- 

 piskt bast, kantig, i det att sammanlödningen mellan de sär- 

 skilda bastfibrerna här ej gått så långt som hos fullt utveck- 

 ladt och typiskt bast. Hos det snitt, som ligger till grund 

 för beskrif ningen af bladets öfriga väfnader, har ifrågavarande 

 parti en mäktighet af omkr. 95 f.i uti 7 (8) cell-lager. Cellernas 

 medelstorlek är 13 x 13 f.i. Till detta band sluter sig såsom 

 dess gränslager inåt insidans epidermis (E), hvars celler ha 

 en storlek af 20 x 13 /li (således är deras sträckning radial 

 och ej tangential såsom å snitt 3). Väggarnes tjocklek är 

 äfvenledes något större än hvad förut varit fallet, den belöper 

 sig för ytterväggen till ungefär 7 j.i, för innerväggen till 4 

 ju, hos sidoväggen har tjockleken äfvenledes ökats något, men 

 denna är dock ännu temligen tunn. 



Om vi fortsätta med våra undersökningar ännu ett stycke 

 nedåt, så att vi komma ned i blomfästet, så finna vi med af- 



