20 ELIASS0N, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



utsträckning är i allmänhet tangential, de äro något större 

 än A:s celler (23 x 26 //); väggen är tunn (ungef. 1,5 pi). 

 Hela partiets utsträckning i radial riktning belöper sig till 

 50 f.i. Detta i snittets medianplan. Om denna liksom om de 

 öfriga väfnaderna gäller, att ut mot bladets kant aftager 

 dess mäktighet allt mer och mer på samma gång som antalet 

 af dess cell-lager minskas. Innehållet är formlöst. 



Snittets midtel skikt bildas utaf en väfnad (C), hvars 

 celler äro mer eller mindre kantiga, försedda med tunna väggar 

 (1 f.i i tjocklek), trånga lumina (cellernas storlek i medeltal 

 12 x 12 u) och formlöst innehall; intercellnlarrum saknas. Väf- 

 nadens mäktighet utgör 157 \i, fördelade på omkr. 15 cell-lager. 



Rummet mellan denna väfnad och epidermis a bladets 

 insida intages af klorofyllparenkym (D), som uppträder med 

 en största mäktighet af 105 */, fördelade på 6 lager af rundade 

 eller vanligen elliptiska celler med tunna väggar (omkr. 1 u 

 i tjocklek). Cellernas storlek är i medeltal 18 x 19 f.i. 



Epidermis å bladets insida (E), som ligger närmast innan- 

 för assimilations väfnaden, består af mindre celler än A, som 

 dessutom i motsats till det hos denna senare väfnad rådande 

 förhållandet ha sina lumina i allmänhet utdragna i radial rikt- 

 ning. Matten äro här 17 x 13 1.1. Väggarne stå här i samma 

 förhållande till hvarandra som hos A, ytterväggen är något 

 tunnare än hos A (i medeltal 4,5 /li tjock), innerväggen har 

 en tjocklek af 2,7 5 /.<. sidoväggarne äro tunnare än hos A 

 med en tjocklek af omkr. 1 /li. Partiets celler tjena stundom 

 till utgångspunkt för trikomer, som äro uppbygda af en enda 

 cell och försedda med förvedade väggar. Egentligen är hela 

 trikombildningen blott en utbugtad epidermiscell. 



Ett dorsiventralt längdsnitt (fig. 4) genom ett parti, som 

 ungefär motsvarar det, hvarifrån snitt 1 är taget, visar föl- 

 jande förhållanden. A:s celler äro, fastän obetydligt, sträckta 

 i bladets längdriktning. Samma sträckning visa äfven B:s 

 celler, som i allmänhet ha en rektangulär form och äro för- 

 enade med hvarandra utan intercellularrum . Såsom förut är 

 omtaladt, uppträder B med 2 — 3 lager af celler. Dessa visa i 

 allmänhet olika längdförhållanden i olika lager, så nämligen, 

 att cell-längden i medeltal blir större hos det lager, som ligger 

 djupare in, än hos ett, som har sitt läge närmare bladets utsida. 

 C har långsträckta celler med tunna väggar, smalt lumen och 

 mer eller mindre snedt stälda tvärväggar, är således af kam- 



