16 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



bildade håligheten. Ett rätt vanligt förhållande är, att de 

 yttersta frukterna sakna fröfjun och inneslutas i en djup 

 ränna, som bildas derigenom, att holkbladens sidodelar böjas 

 inåt. 



Ett och annat, som ej berör holkbladens yttre förhål- 

 landen, torde vara skäl att påpeka, innan jag inlåter mig på 

 en närmare framställning af deras anatomiska byggnad. Så 

 har jag för att ej behöfva att tidt och ofta upprepa samma 

 benämningar och för att undvika eljest nödvändiga långa om- 

 skrifningar betecknat de särskilda snitten, h vilka framställa 

 bladets byggnad på olika punkter och under olika stadier med 

 siffror, de särskilda partierna å hvarje snitt hafva betecknats 

 med stora bokstäfver A. B. o. s. v. Dessa motsvaras å figu- 

 rerna af små bokstäfver. I allmänhet taget består hvart och 

 ett af dessa partier af ett slags väfnad, stundom kan det 

 dock bestå af flera. Vidare har jag vid beskrifningen af 

 bladets struktur tänkt mig organet i den upprätta ställning, 

 som det alltid, fastän vid olika tider mer eller mindre utpräg- 

 lad!, intager, och kommer således att tala om bladets inre d. v. s. 

 mot korgens centrum vända och dess yttre sida, ej om dess 

 öfver- och undersida, h vilket dock skulle vara precist detsamma. 



Med afseende på en del uttryck, som i det följande komma 

 att användas, märkes, att tangential har den vanliga betydelsen 

 och utmärker en riktning, parallel med organets yta. Den 

 häremot vinkelräta riktningen benämnes än radial än dorsi- 

 ventral. Dessa båda benämningar ha dock här alldeles samma 

 betydelse. Orsaken, hvarför benämningen radial så ofta blifvit 

 brukad i samma betydelse som dorsiventral, är den, att holk- 

 bladet, som alltid bibehåller sin karakter af att vara ett dorsi- 

 ventralt bygclt organ, dock i många fall bildar en så godt som 

 sluten cylinder, i det dess båda sidodelar böjas inåt så starkt, 

 att de båda bladkanterna komma att ligga helt nära h var and ra. 



Snitten, som i det följande komma att närmare beskrifvas, 

 äro tagna på tvenne olika punkter, nämligen dels genom bla- 

 dets halfva höjd, dels genom dess bas eller ungefär vid den 

 punkt, der holkbladet öfvergår uti blomfästet. Men för att 

 få utredt, i hvad mån byggnaden i bladets öfriga delar, 

 som ej beröras af dessa snitt, kan skilja sig från den, som de 

 ha att uppvisa, har jag i de allra flesta fall lagt snitt ge- 

 nom ett större antal punkter, belägna mellan bladets spets 

 och bas på ett ungefär lika stort afstånd från hvarandra. 



