BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. III. N:0 3. 15 



blad, som vanligtvis till sitt utseende äro skarpt skiljda från 

 de yttre kransarnes. Bladen i dessa äro vanligtvis af en obe- 

 tydlig storlek i jeniförelse med den, som de inre holkbladen ega, 

 och undergå ej några mera starkt i ögonen fallande förän- 

 dringar. (Att de yttre holkbladen hos Tolpis i flera afseen- 

 den afvika från det, som straxt ofvanför sades om de yttre 

 bladkransarnes beskaifenhet, skola vi finna i det följande). 

 Derför kommer ej (Tolpis bildar åter ett undantag) något af- 

 seende att fästas vid deras byggnad, utan framställningen af 

 de inom holkbladsregionen försiggående förändringarne hän- 

 föra sig till den inre holkbladskransen. Denna består af 

 långsträckta, ungefär jemnbreda blad. Dessa ha en mer eller 

 mindre tunn, vinglik kant och ett midtelparti, som är af en 

 mera fast och örtartad konsistens. Deras riktning är mer 

 eller mindre vertikal, åtminstone i den nedre delen, deras öfre 

 del är deremot något u tåtböjd och ligger temligen löst intill 

 blomsamlingen. De utgå från blomfästets öfre rand, de yttre 

 deremot utgå från utsidan af detta och längre ned än de förra ; 

 hos Tolpis ha en del af dem sitt ursprung till och med från 

 korgskaftet. 



Pollinationens afslutande ger hos de inre holkbladen an- 

 ledning till inträdandet af förändringar, som blifva allt mer 

 och mer i ögonen fallande allt efter som fruktmassan fram- 

 skrider i utveckling. Straxt efter blomningens slut resa sig 

 de inre holkbladen rakt upp och lägga sig tätt intill hvar- 

 andra och intill de unga i utveckling stadda fruktämnena, 

 derpå börja de att tilltaga i volym och fasthet, hvilket allt- 

 jemt fortgår till den tidpunkt, då frukten nått sin mognad 

 och är färdig att spridas. Då utvecklingen framskridit så 

 iangt, böjas holkbladen utåt och bakåt, så att de agentier, 

 som medverka vid fruktens spridning, kunna fritt utöfva sin 

 verksamhet på denna; samtidigt sker en hoptorkning af holk- 

 bladets väfnader. 



Frukten är en s. k. skalfrukt, som uppträder i stort antal 

 inom samma korg och i de flesta fall är försedd med en frö- 

 fj unspensel; denna sitter fästad antingen omedelbart i fruktens 

 spets eller ock på ett långt skaft, ett s. k. spröt, som utgår 

 från fruktens öfre del. I senare fallet skjuter hela fröfjuns- 

 massan högt upp öfver de ännu hopslutna holkbladens spetsar, 

 i förra fallet blir frukten till sin öfvervägande del innesluten 

 inom den af blomfästet och de sammanslutna holkbladen 



