6 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



blommor är deras roll utspelad i och med dennas slut, ja i 

 vissa fall till och. med före densamma. I de fall, då de hafva 

 någon betydelse efter blomningen, visar sig denna dels uti 

 det skydd, som de kunna erbjuda den i utveckling stadda 

 frukten, dels derutinnan, att de utbildas till spridningsorgan 

 för denna. De faktorer, som kunna inverka mer eller mindre 

 skadligt på fruktämnet under dess utbildning till frukt, äro af 

 flera slag: såsom sådana ha vi att anse hastiga temperatur- 

 omvexlingar, för stark transspiration, för mycken väta, para- 

 sitsvampars och djurs angrepp o. s. v. Utbildningen af 

 skyddsmedlen för den unga frukten måste således gå i olika 

 riktningar, men på grund af den i naturen herskande princi- 

 pen att med användande af det minsta möjliga material 

 uppnå den största möjliga effekt kan ofta samma organ 

 göra tjenst i mer än ett fall och skydda fruktanlaget mot 

 ett flertal af de inflytelser, som kunna inverka skadligt på 

 detsamma. I ett stort antal fall har den unga frukten intet 

 annat skydel än den kan bereda sig sjelf; detta framträder 

 då i byggnaden af dess yäigg. 



Att frukten, i synnerhet under den första perioden af sin 

 utveckling, har behof af att på ett mer eller mindre fram- 

 trädande sätt skyddas mot en mängd ogynnsamma omständig- 

 heter, tyckes först på senare tiden med full tydlighet ha fram- 

 ställts af de botaniska författarne. Th. M. Fries (12 p. 8) 

 uttalar sig fullt tydligt i ofvannämnda riktning. Samma 

 tanke finnes sedermera framställd af flera författare, bland 

 andra af Lindman (24) och Eeiche (32). Bådas arbeten gå 

 företrädesvis ut på att framställa de förändringar, som efter 

 pollinationen ega rum inom de bladkransar, som bilda 

 blommans liylle, och att framhålla den betydelse, som dessa 

 ega såsom bildande ett skydd för frukten under dess utveck- 

 ling. Isynnerhet uttalar sig den förstnämde (24 p. 60) klart 

 och tydligt för, att hyllets förnämsta uppgift efter blomningen 

 är att vtjena fruktanlaget till skydd». Hyllebladens för- 

 hållande efter pollinationen har äfven varit föremål för Hans- 

 girgs (16) uppmärksamhet. Ifrågavarande författare har dock 

 speciellt fäst sig vid de rörelser, som de och blomskaften ut- 

 föra efter blomningen och som han förklarar framkomna dels 

 för att bereda frukten skydd, dels för att underlätta dennas 

 spridning. Mera enstaka uppgifter om hyllebladens förhållande 

 under den tid, då fruktens utbildning försiggår, påträffas 



