70 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



de sclérenchyme intercalée entré le bois et le liber, les fais- 

 ceaux latéraux touchent ä 1'hypoderme par leur liber et sont 

 dépourvues de stéréome». Af denna korta beskrifning får man 

 ej någon närmare föreställning om den byggnad, som är ut- 

 märkande för holkbladen hos Endoptera-af delningens arter, i 

 all synnerhet som en del uttryck äro mycket sväfvande. 



Författaren definierar nemligen icke närmare de uttryck, 

 som han använder för att beteckna de olika slag af väfnader, 

 som bilda holkbladet. Så t. ex. då han om det inre stere- 

 ombanclet (de af honom lemnade beskrifningarne öfver holk- 

 bladens byggnad ha hufvudsakligen afseende på utbildningen 

 af detta väfnadssystem) säger, att det är »reduite ä du 

 parenchyme ou collenchymateux etc», lemnar han alldeles oaf- 

 gjordt, om parenchyme» här skall beteckna en genom en sär- 

 skild cellform mer eller mindre utmärkt väfnad, eller om 

 ifrågavarande uttryck användes endast från topografisk syn- 

 punkt i likhet med hvad de Bary (6 p. 121) gör, hvars sätt 

 att beteckna växtens väf nåder sedermera upptagits af van 

 Tieghem (37), som, efter hvad jag kunnat finna varit Daniels 

 förebild i detta afseende. Ty de element, som bilda det inre 

 eller öfre stereombandet, äro mycket långsträckta och försedda 

 med mer eller mindre sneda tvärväggar, således af den form, 

 som man benämner prosenkymatisk. Denna öfvergår visser- 

 ligen till en parenkymatisk uti blomfästet men om dettas 

 byggnad meddelar Daniel ingenting. I fråga om den olika 

 graden af förvedning hos det inre stereombandets celler, så 

 saknas en dylik blott under blomstadiet. Härunder stå de 

 på ett kollenkymatiskt utvecklingsstadium, men vid den tid- 

 punkt, då holkbladen äro som kraftigast utvecklade, och som 

 af Daniel valts för att framställa den hos dem uppträdande 

 byggnaden, har detta öfvergått till ett bastartadt. Mycket 

 tydligt är detta hos C. Dioscoridis, mindre tydligt hos C. 

 aspera, der förveclningen kan vara temligen obetydlig. 



Det yttre eller undre stereombandet består enligt Daniel 

 af ej mindre än tre skilda partier: »parenchyme aquenx, 

 parenchyme scléreux och ilots fibreux». Med afseende på ste- 

 reombandets 3:dje parti kan uttrycket »ilots fibreux» med fullt 

 skäl begagnas för att beteckna det sätt. hvarpå detsamma 

 uppträder hos Crepis aspera. För C. Dioscoridis deremot 

 torde det vara mindre lämpligt, ty äfven om det skulle kunna 

 i vissa fall användas såsom beteckning för de tvenne band 



