78 ELIASS0N, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



dennas mediana parti, som först blir klorofyllfritt. Detta 

 sker ungefär samtidigt med att C framträder såsom fullt 

 tydligt bast, h vilket eger rum på det 4:de af de 16 snitt, som 

 lagts genom samma antal (16) punkter, belägna mellan bladets 

 spets och bas på ungefär lika långt af stånd från hvarandra. 

 Derefter aftager väfnadens klorofyllmängd hastigt, så att på 

 det 7: de snittet endast den del af väf nåden, som uppträder uti 

 bladets vingkant, innehåller något klorofyll. Sedan detta 

 försvunnit ur väfnadens celler, blir dessas innehåll form- 

 löst. Deras väggar få en något fastare beskaffenhet, hvilket 

 visar sig genom en börjande lignifikation hos desamma. En 

 dylik framträder på det 8:de snittet och griper på de efter- 

 följande snitten allt mer omkring sig, så att den till slut går 

 ut öfver det stora flertalet af väfnadens celler. Den sträcker 

 sig äfven till dess yttersta cell-lager, der den i motsats till 

 förhällandet hos föregående arter, tycks vara starkast och 

 äfven bibehålla sig, sedan den i dess inre delar börjat aftaga. 

 Detta eger rum ungefär på den höjd, hvarigenom det 15:de 

 snittet är taget. Yid bladets bas är förvedningen försvunnen. 



C började redan på det 4: de snittet att uppträda såsom 

 smärre grupper af bastceller. Till och med det 12:te snittet 

 ökar C alltjämt sin utsträckning, i det att bastknippena sluta 

 sig tillsammans, så att det på bladets halfva höjd ungefär 

 finnes ett smalt bastband i hvardera sidohälften af bladet. 

 Dessa båda bastband stå hos ifrågavarande liksom hos en del 

 af föregående arter i samband med hvarandra, men föreningen 

 kommer härstädes till stånd på ett helt annat sätt. Der- 

 igenom att mekaniska element uti det mediana kärlknippets 

 xylemdel träda i omedelbart samband med de båda bastbandens 

 närmast median-planet belägna delar, kommer föreningen till 

 stånd här hos C. pulchra. Hos föregående arter framkom den, 

 såsom vi redan sett, på det sätt, att utanför den mediana 

 kärlsträngen spändes en af bastceller bestående brygga mellan 

 de båda bastbanden. 



Samtidigt med att C ökar sin utsträckning i tangential rikt- 

 ning, tilltager dess radiala mäktighet i någon mån, men denna 

 blir dock aldrig synnerligen stark. I bladets nedre regioner 

 går C-partiet tillbaka uti mäktighet. Det drager sig allt- 

 mera från bladets kant och upplöser sig i smärre strängar, 

 hvarjämte dess samband med det mediana kärlknippets xylem- 

 del upphäfves. Och vid själfva bladbasen är af det yttre 



