80 ELIASSGN, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



Picris paueiflora. Willd. 

 Fig. 57—61. 



Upsala botaniska trädgård den 5 sept. 1891. 



De morfologiska förhållandena hos ifrågavarande arts 

 blomkorgar skilja sig i någon mån från dem, som varit ut- 

 märkande för blomkorgarne hos föregående arter. Olikheten 

 ligger hos de yttre holkbladen, som härstädes äro mera starkt 

 utvecklade och med afseende på formen mera lika de inre än 

 hvad fallet varit hos dessa arter. Dock torde de ej taga 

 någon nämnvärd del uti den uppgift, som de inre holkbladen 

 ha att fylla, och som vi längre fram skola försöka att något 

 närmare belysa. Ty de äro vid tiden för fruktens mognad 

 antingen utåtböjda eller ock sluta de helt löst intill de inre 

 holkbladen. Blott dessa senare har jag undersökt, de yttre 

 deremot icke. Och detta af det skäl, att man ej kan vänta 

 sig några hos dem inträdande större förändringar, eftersom 

 dessa hos de inre holkbladen, hvilka dock äro af ojämförligt 

 större betydelse och mycket kraftigare utvecklade än de yttre, 

 ej äro synnerligt starkt framträdande, såsom en följande 

 undersökning skall visa. 



Korgen har under blomstadiet 17 mm:s längd och 5 mm:s 

 bredd; under fruktstadiet är dess längd 15 mm. och dess bredd 

 7 mm. Holkbladens respektive längdmått äro 11 och 14 

 mm.; blomfästet har under båda stadierna en höjd af ungefär 

 1 mm. 



Snitt 1. Tvärsnitt genom holkbladets halfva höjd (blom- 

 stadium). Fig. 57. 



Mäktigheten hos holkbladet på den punkt, hvarigenom 

 ifrågavarande snitt är taget, utgör i dorsiventral riktning 

 0,2 8 5 mm., från kant till kant 1,5 8 o mm. 



A:s celler ha ingen karakter, som är särskildt utmärkande 

 för ifrågavarande art; ytterväggens kutikularlager har samma 

 strimmiga beskaffenhet som hos C. rubra och Dioscoridis. Uti 

 bladets vingkant ha väfnadens celler sina ytterväggar mycket 

 starkt utåtböjda, så att det uppkommer höga papiller, hvilkas 

 inre upptages af en utbugtning från epidermiscellens lumen 

 (se lig. 58). Samma förhållande har förut påvisats hos C. 

 pulchra, men det framträder här med större tydlighet. Epi- 



