BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. III. N:0 3. 91 



I sin nedre del har bladet i det närmaste samma mäktig- 

 het under såväl frukt- som blomstadium. Denna uppgår å 

 härvarande snitt till 0,4 6 o mm. i radial riktning. Bladets 

 bredd är nu 4,8 8 o mm. Cellerna hos A ha en volym af 

 31x34 a och väggar med en tjocklek af 7. 3 och 1,5 \.i. 



B består liksom på föregående snitt af tjockväggiga celler, 

 som innehålla klorofyll i ännu mindre mängd än å detta. 

 Deras storlek är 31x36 «; tjockleken hos väggen uppgår till 

 4,5 fi. I bladets mediana del uppträda de uti 5 lager med en 

 sammanlagd mäktighet af 155 (å. 



Eör C -partiet gäller detsamma, som vid beskrif ningen at 

 föregående snitt yttrades om ifrågavarande väfnad. Cell- 

 lagrens antal är såsom der 3. Partiets mäktighet, dess 

 cellers storlek och väggtjocklek ungefär desamma som der. 



D är bladets mäktigaste väfnad och uppträder i närheten 

 af medianplanet 6 cell-lager stark och med en mäktighet af 

 170 u. Dess celler äro af ungefär samma storlek som förut 

 (28 x 36 it), men försedda med något fastare väggar. Tjockast 

 äro dessa i väf nådens yttre cell-lager (2,5 //), något tunnare 

 (1,5 ti) hos de celler, som bilda de inre lagren. Klorofyll före- 

 kommer i en ej obetydlig mängd. 



E:s celler visa i denna bladregion och under detta ut- 

 vecklingsstadium ett förhållande, som hos ifrågavarande väf- 

 nad ej förekommer hos någon af de föregående arterna. De 

 sakna nemligen den likhet med bastceller, som de haft hos 

 dessa, bibehålla i stället det utseende af typiska epidermis- 

 celler, som de ha i bladets högre npp belägna regioner, och 

 äro försedda med tjocka ytterväggar samt tunna inner- och 

 sidoväggar (7, 2, och 1 pt). Dessa äro icke förvedade, något 

 som ej varit händelsen hos föregående arter. Orsaken till 

 detta afvikande utseende hos insidans epidermis ligger utan 

 tvifvel deruti, att något bast band ej uppträder på dess utsida. 

 Storleken hos E:s celler är 16x18 ti. 



Baststrängen på utsidan af det mediana kärlknippet för- 

 håller sig på samma sätt som på föregående snitt, utom 

 derutinnan, att dess cellväggar äro något tunnare (5,7 5 //). 

 Afven här är en del laterala kärlknippen försedd med en 

 dylik yttre bastbeläggning, hvilken dock såsom a föregående 

 snitt är mindre kraftig än hos det mediana kärlknippet. 



En undersökning af bladbyggnaden på ett större antal 

 böjdregioner gifver det resultat, att af alla bladets väf nåds- 



