BIHAXG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. III. NIO 3. 97 



kärlsträngen, hvilken vi närmast fästa oss vid såsom varande 

 den kraftigaste, och hvilken på grund häraf har att uppvisa 

 de starkaste förändringarne, består nu till hela sin utsträck- 

 ning af förvedacle element, ty ej blott de båda på motsatta 

 sidor om mestomet belägna strängarne, hvilka under blom- 

 stadiet uppträdt som kambium, äro nu omvandlade till bast- 

 strängar, utan äfven de hadromelement, som åtskilja de uti 

 radiala rader liggande kärlen, ega liksom dessa förvedade 

 väggar. Af de båda baststrängarne har den, som ligger på 

 kärlsträngens utsida, en mäktighet af 200 ft] hos den på dess 

 insida belägna uppgår mäktigheten till 85 jli. Den förra be- 

 står af 7, den senare af 4 cell-lager. Cellerna äro något 

 större hos den förra (28 x 22 /n) än hos den senare (21 x 14 fj). 

 Väggen mellan tvenne celler kan bli ända till 12 ^t tjock. 



Snitt 4. Tvärsnitt genom holkbladets bas (fruktstadium). 

 Tig. 65. 



Detta har en ovanlig form, hvilket beror derpå, att bla- 

 det i sin nedre del eger en mycket stor tjocklek (1,4 7 o mm.) 

 men deremot en ovanligt liten bredd (0,9 6 o mm). 



Epidermiscellerna å bladets yttersida likna motsvarande 

 celler å föregående snitt och ha en storlek af 29x40 \i eller 

 ungefär densamma som å detta. Under det att volymen hos 

 ifrågavarande celler ökats sedan blomningen, tyckas deremot 

 deras väggar ha af tagit i tjocklek sedan samma tid. Denna 

 (tjockleken) är härstädes 4, 1,5 och 1 y,. Den parenkymatiska 

 väfnaden, hvilken bildar så godt som hela massan af bladet, är 

 härstädes förvedad i ännu större utsträckning än å föregående 

 snitt, ty vedsubstans uppträder i densamma ej blott i de 

 partier, som ligga utanför kärlsträngarne, utan förefinnes 

 äfven uti en stor del af det bladparti, som ä föregående snitt 

 intogs af klorofyllparenkym. Detta har deremot blifvit för- 

 lagdt långt ut mot bladets kant och spelar härstädes en högst 

 ringa roll. Väggarne hos dess celler äro naturligtvis oför- 

 vedade. Så är äfven fallet med de 2 — 3 yttersta cell-lagren 

 inom den del af bladet, som ligger mellan utsidans epidermis 

 och de yttre kärlsträngarne. Undantager man derjemte ut- 

 sidans epidermis och en mindre del af insidans (dennas mest 

 laterala del nemligen), så består hela snittet utaf väfnads- 

 element med förvedade väggar. Parenkymet, som bildar bla- 

 dets grundväfnad, består i radial riktning af 22 cell-lager, 

 som ha en sammanlagd mäktighet af 1230 p. På den del 



7 



