116 ELIASS0N, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



sträckt lumen. Deras genomskärning är dock vanl. störst i 

 radial riktning, hvilket såsom flera gånger förut påpekats 

 beror på den större tjockleken hos deras ytter- och innerväggar 

 i förhållande till sidoväggarnes. Under fruktstadiet deremot 

 hafva A:s celler på bladets halfva höjd en mera framträdande 

 tangential sträckning, som är särdeles stark hos H. cretica, 

 T. hirta och T. barbata (inre holkblad). Hos T. barbata's 

 yttre holkblad äro cellerna å snittet genom bladets basdel 

 under fruktstadiet starkt utdragna i tången tial riktning, å 

 de öfriga snitten deremot icke eller blott helt obetydligt. 

 Orsaken till den starka afplattningen i tangential riktning hos 

 A -partiets celler på det förstnämda snittet torde helt visst 

 bero på den starka volymtillväxten hos bladets innanför epi- 

 dermis liggande väfnader, som härigenom öfva ett så starkt 

 tryck på hudväfnadens celler, att dessa utdragas i tangential 

 riktning. Att orsaken är denna, blir så mycket mera sanno- 

 likt, som ingen förökning uti antalet af A:s celler egt rum, 

 ty detta är i bladets basdel under såväl blom- som frukt- 

 stadium vid pass 40. Likadan torde orsaken vara till den 

 stora sträckning i tangential riktning, som cellerna hos A 

 visa hos en del andra arter, såväl under blomstadiet i holk- 

 bladets nedre del som äfvenledes och företrädesvis under frukt- 

 stadiet, under detta i såväl holkbladets basdel som. å dess 

 halfva höjd. Och hvad sotn bör tala till förmån för detta 

 antagande, är den omständigheten, att just de arter, hvilkas 

 holkblad å sistnämda punkt visa den största tillväxten i 

 tjocklek, äfvenledes äro de, som å samma punkt hafva A:s 

 celler starkare utdragna i tangential riktning (i förhållande 

 till den radiala) än de andra arterna. Men ingen regel utan 

 undantag. Hos C. foetida, hvars holkblad likaledes och isynner- 

 het på bladets halfva höjd hafva att uppvisa en ganska be- 

 tydlig tillväxt uti tjocklek, hafva A:s celler under fruktsta- 

 diet sin största genomskärning i radial riktning, som är mer 

 än dubbelt så stor som vid blomningen; den tangentiala 

 genomskärningen har äfvenledes ökats, men dock ej så starkt 

 som den radiala. Någon förökning af väfnadens celler har 

 ej egt rum, ty antalet af A:s celler uti bladets ena hälft är 

 detsamma (omkr. 70) l under såväl blom- som fruktstadium. 

 Och förhållandet mellan bladets bredd under dess båda ut- 



Detta i bladets basdel. 



