BIHANG TILL K. SV. YET.-AKAD. HANDL. BAND. 19. AFD. III. N:0 3. 123 



celler under såväl blom- som fruktstadiet sin största utsträck- 

 ning i radial riktning, men denna framträder under det senare 

 stadiet med en betydligt större styrka än under det först- 

 nämda. Hos C. rubra har B-partiet sina celler utdragna i 

 radial riktning å det snitt, som är taget genom bladets halfva 

 höjd på fruktstadiet. Samma utsträckning hafva A-partiets 

 celler härstädes. Således förefinnes hos sistnämda art samma 

 analogi mellan A- och B-partiens celler som hos C. foetida. 

 Hos C. pulchra hafva B:s celler i allmänhet sin största tvär- 

 genomskärning uti radial riktning, men den framträder ej 

 med sådan styrka som hos C. aspera och C. foetida. T. hirta 

 är märkvärdig i det afseendet, att B-partiets celler äro ut- 

 dragna i radial riktning på bladets halfva höjd, i tangential 

 der emot uti dettas nedre del. 



Ä ett dorsiventralt längdsnitt äro B-partiets celler starkast 

 utdragna i bladets längdriktning. Detta är förhållandet hos 

 flertalet af de undersökta arterna och uti största delen af 

 holkbladens längd. I bladets nedre delar är det regeln, att 

 partiets celler få en mycket tydlig utsträckning i dorsi- 

 ventral riktning. Detsamma förekommer äfven uti bladets 

 högre upp belägna regioner hos de arter (C. foetida, aspera 

 och pulchra). som äfven å tvärsnittet genom holkbladets halfva 

 höjd hafva B-partiets celler tydligt sträckta i dorsiventral 

 riktning. 



Innehållet uti B-partiets celler utgöres, såsom vi förut 

 sett, i många fall utaf klorofyll. Redan i det föregående på- 

 pekades, då det klorofyllhaltiga innehållet uti A:s celler var 

 på tal, den möjliga orsaken till detta ämnes uppträdande på 

 bladets ut- eller undersida. De arter, hvars B-parti inne- 

 håller klorofyll i någon betydligare mängd, äro C. foetida, C. 

 Dioscoridis. C. aspera, T. hirta, P. pauciflora och H. cretica. 

 Men äfven hos dem är det hufvudsakligen blott i partiets 

 yttre cell-lager uti bladets öfre delar som klorofyll upp- 

 träder. Uti bladets basdel är klorofyllhalten högst obetydlig 

 eller ingen. Orsaken härtill är nog densamma som till den 

 mindre klorofyllhalten hos Ars celler uti ifrågavarande bladparti. 

 Under fruktstadiet äro partiets celler mycket mindre rika på 

 klorofyll än under blomstadiet. Äfven så högt upp på bladet 

 som å dettas halfva höjd är under det förstnämda stadiet det 

 gröna färgämnet uti B-partiet trängdt undan till de delar af 

 detsamma, som äro förlagda i närheten af bladets kant. Till 



