128 ELIASS0N, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



holkblad uppträder under två något skilda former har om- 

 nämnts redan förut vid den mera utförliga beskrifningen af 

 holkbladens byggnad hos T. barbata. 



Formen hos partiets celler är vanligtvis polygonal. Den 

 6-kantiga formen är mycket vanlig. Och i de flesta fall är 

 deras utsträckning radial, mera sällan äro partiets celler run- 

 dade eller tangentialt utsträckta. Så på tvärsnitt. På längd- 

 snittet visa de sig vara af en mycket långsträckt form, för- 

 sedda med mer eller mindre snedt ställda tvärväggar. Hos 

 H. cretica är naturligtvis äfven å längdsnitt cellernas form 

 mera isodiametrisk. 



Det närmast ofvan behandlade bladpartiet (B) intog hos 

 de olika arterna och under deras holkblads skilda utvecklings- 

 stadier en något olika del af dessas massa. Sådant är äfven- 

 ledes förhållandet hos deras C-parti. Hos C. alpina bildar 

 det ungefär hälften af bladmassan utom på bladets halfva höjd 

 under fruktstadiet, då den volym, som det intager, utgör 2 / 3 

 af hela bladets. Hos H. cretica är dess mäktighet likaledes 

 stor; det bildar hos denna art under holkbladets båda utveck- 

 lingsstadier hälften af dettas massa. Hos T. barbata är dess 

 utveckling ännu kraftigare än hos de båda straxt ofvan om- 

 nämda arterna. I dess inre holkblad intager det en volym, 

 som utgör 2 / 3 — 6 / 7 af hela bladets; största mäktigheten har det 

 på dettas halfva höjd under fruktstadiet. Den starkaste ut- 

 bildningen af C-partiet ha de yttre holkbladen hos T. barbata 

 att uppvisa. A dessas halfva höjd har C en mäktighet uti 

 radial riktning, som utgör 3 / 4 af hela bladets; under frukt- 

 stadiet utgör dess volym å motsvarande höjd 5 / 6 af den, som 

 bladet i sin helhet har att uppvisa. I de yttre holkbladens 

 bas bildar det under blomstadiet 7 / 10 af hela bladets massa, 

 under fruktstadiet är bladets mediana del bildad endast af 

 C och de båda sidornas epidermis; nu utgör C 2 %i af hela 

 bladets volym. Hos T. hirta spelar det den obetydligaste 

 rollen, här utgör det blott 1 / 6 — 1 / 9 af bladmassan; minsta 

 mäktigheten har det i bladets bas. Hos C. pulchra är under 

 blomstadiet dess mäktighet ungefär 1 / 5 af hela bladets, under 

 fruktstadiet har denna nedsjunkit till 1 / 9 — l /ia» hvilket beror på 

 den starka utveckling, som efter blomningen egt rum hos ifråga- 

 varande arts B-parti. Hos C. foetida, rubra, Dioscoridis och aspera 

 undergår C-partiets mäktighet i förhållande till bladets i all- 

 mänhet ej några större förändringar. 



