132 ELIASS0N, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



(10 p. 73—75). Så långt som derstädes går det dock aldrig 

 hos de af mig undersökta Cichoriaceernas holkblad, ty hos 

 dem förblir dock alltid den väfnad, som. innehåller den största 

 klorofyilmängden, förlagd till bladets insida. 



Till denna är nu i allmänhet bladets klorofyllparen kym 

 förlä gdt. Endast uti de yttre holkbladen hos T. barbata, 

 hvilka med afseende på sin form mera påminna om ett radialt 

 än om ett dorsiventialt organ, har den klorofyllhaltiga väfna- 

 den en större mäktighet äfven på bladets utsida. Artens 

 yttre holkblad äro märkvärdiga äfven derigenom, att på frukt- 

 stadiet blir den klorofyllhaltiga väfnaden uti deras nedre del 

 helt och hållet undanträngd från bladets mediana del och får 

 ett högst obetydligt utrymme uti bladkanten sig tilldelad! 

 Samma förhållande utmärker de inre holkbladen hos H. cretica. 



Mäktigheten af D-partiet liksom af bladets öfriga väfnader 

 är något olika hos olika arter och äfven hos samma art af olika 

 storlek å skilda bladhöjder och under olika utvecklingsstadier. 

 Sällan är den så stor, att D-partiet bildar ungefär halfva 

 massan af bladet. Detta är fallet hos C. rubra uti bladets 

 bas under såväl blom- som fruktstadium. En lika stor mäktig- 

 het har det under fruktstadiet hos T. hirta på såväl bladets 

 halfva höjd som i dess basdel. Under blomstadiet är dess 

 mäktighet hos denna art 1 ' 3 af bladets. Det vanliga för- 

 hållandet är att D-partiet utgör ungefär 1 / 4 — 1 / 3 af blad- 

 massan och detta förhållande ändras vanligtvis ej mycket 

 under bladets utveckling efter blomningen. Hos H. cretica 

 utgör det under blomstadiet blott \' 6 af bladets massa; 

 vid fruktmognaden har dess mäktighet blifvit ännu mindre 

 och utgör nu på halfva bladhöjden V 10 , i bladets bas 

 1 8 af dettas hela massa. I de inre holkbladen hos T. barbata 

 bildar det å halfva bladhöjden under blomstadiet V* af blad- 

 massan, under fruktstadiet deremot endast l / 9 af denna, hvilket 

 beror på den starka utveckling, som C-partiet härstädes under- 

 gått efter blomningen. I bladets bas är proportionen mellan 

 D:s mäktighet ungefär densamma under både blom- och frukt- 

 stadium. Detsamma är fallet hos artens yttre holkblad å 

 deras halfva höjd. I deras bas råder deremot en stor olikhet 

 med afseende på D-partiets mäktighet vid olika tidpunkter 

 af bladets utveckling. Från att vid blomningen ha utgjort ] / 5 

 af bladets massa utgör partiets mäktighet vid fruktmognaden 

 blott 7i3 af hela bladets. 



