138 ELIASS0N, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



så likt de öfriga phloémelementens, att de ej kunna särskiljas 

 från dem. Till ocli med hos örtbladen i allmänhet, hvilkas 

 kärlsträngar i de flesta fall äro betydligt mera differentierade 

 än hvad fallet är hos bladorgan med en så ringa storlek 

 som Cichoriaceernas holkblad, uppträda silrören enligt Are- 

 schoug (2 p. 226) »mycket sällan under den skarpt differenti- 

 erade och karakteristiska form, som i stammen utmärker dessa 

 organ». Ännu svårare bör det således vara att urskilja 

 dem i de obetydliga kärlsträngarne uti Cichoriaceernas holk- 

 blad. 



I de mindre kärlsträngarne består xylemdelen endast af 

 några få spiralkärl. I de större finnes det emellan kärlen 

 celler, som ega samma beskaffenhet som phloemdelens element. 

 Detta är företrädesvis fallet hos det mediana kärlknippet uti 

 bladets basdel. Här uppträda ock kärlen tydligt ordnade uti 

 radiala rader. A bladets halfva höjd är en sådan anordning 

 af kärlen vanligtvis mindre tydlig, detta såväl hos det medi- 

 ana som hos de öfriga kärlknippena. Kärlen äro spiralkärl. 

 Mellan dem finnes det ingen annan skillnad än att de, som 

 uppträda i xylemets inre del, ha en mera utdragen spiral än 

 de som äro belägna i dettas yttre parti. 



De Bary (6 p. 352) och Haberlandt (15 p. 239) uppgifva, 

 att Cichoriaceernas kärlsträngar äro bicollaterala. Petersen 

 (28 p. 387) uppräknar deremot en hel mängd Cichoriacéslägten, 

 hvars kärlsträngar ej höra till den bicollaterala typen. Och 

 till dessa höra, med undantag af Picris, alla de slägten, som 

 jag undersökt med afseende på byggnaden af deras holkblad. 

 De of van anförda författarnes uppgifter hänföra sig dock en- 

 dast till kärlsträngarnes byggnad uti Cichoriaceernas stam. 

 Areschoug (2 p. 225) säger, att »bladets kärlknippen merendels 

 äro bicollaterala (eller ock koncentriska)». A följande sida 

 säger han vidare, att elementen i det storcelliga vekbastet 1 

 uppträda dels på xylemets öfre sida, dels derjemte på dess 

 undre och i sistnämda fall utanför det småcelliga lagret. Hos 

 Cichoriaceernas holkblad äro kärlknippena (vi fästa oss endast 

 vid det mediana såsom varande det bäst utvecklade) å såväl 

 in- som utsidan försedda med en beläggning af långsträckta, 

 tunnväggiga och mer eller mindre prosenkymatiska celler. 

 Antalet af dessa är störst på knippets utsida och der ha de 



1 Han urskiljer nemligen, såsom ofvan anförts, i många fall tvenne par- 

 tier hos vekbastet, ett stor- och ett småcelligt. 



