BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 19. AFD. III. N:0 3. 143 



i partiets laterala delar äro cellerna deremot försedda med 

 mycket tunna väggar, som ej visa någon förvedning. På 

 fruktstadiet åter utgöres partiet ända ut till bladets kant af 

 celler med förvedade väggar. 



Ätt förvedningen inom C-partiet fortskrider från bladets 

 mediana del i riktning utåt mot dess kant, får man äfven 

 lära genom en serie af snitt, som läggas genom bladet från 

 dettas spets ned till dess bas. En dylik snittserie visar oss 

 ock, att partiets mäktighet ökas alltjemt från bladets öfversta 

 delar, der det har en mycket obetydlig utsträckning, ned mot 

 dettas bas, hvarest den dock åter aftager helt hastigt. 



Ett par af de undersökta arterna afvika med afseende på 

 C-partiets utbildning i någon mån från de nyss skildrade 

 förhållandena. Hos T. hirta, hvars C-parti utgöres af mjölk- 

 kärlens grannceller, äro äfven under fruktstadiet väggarne 

 hos partiets celler oförvedade. Hos H. cretica bildas det af 

 parenkymceller, som dock visa stark förvedning vid frukt- 

 mognaden. Uti basdelen af de inre holkbladen hos T. barbata 

 består C-partiet af två slags väfnader. Dess mediana del 

 utgöres nemligen af parenkymceller, som på blomstadiet äro 

 försedda med tunna och oförvedade väggar, hvilka under 

 fruktstadiet deremot äro tjocka och starkt förvedade. Detta 

 mediana parti åtskiljer tvenne laterala, som under såväl blom- 

 som fruktstadiet bestå af typiskt bast. A bladets halfva höjd 

 finnes ingen sådan uppdelning af C-partiet hos arten ifråga, 

 utan det består i hela sin utsträckning af samma väfnad, 

 kambium på blomstadiet, bast vid fruktmognaden. 



Att D-partiets celler, som hufvudsakligen bilda holk- 

 bladets assimilationsväfnad, skulle i någon betydligare grad 

 ombildas så, att de blifva lämpliga att fylla mekaniska funkti- 

 oner, kan man ej gerna vänta sig, emedan uppträdandet af fasta 

 och tjocka väggar hos dem skulle helt och hållet strida mot 

 väfnadens egentliga uppgift. I ett par fall kan det dock 

 sägas om partiet, att det i en viss grad bidrager till att fram- 

 kalla en ökad fasthet hos holkbladet efter blomningen. Hos 

 T. hirta äro cellerna i partiets yttre lager försedda med ganska 

 tjocka väggar. Så i bladets nedre del under fruktstadiet. 

 På samma sätt förhålla sig de inre holkbladen hos T. barbata. 

 Hos dem antaga partiets celler, i all synnerhet de yttre lag- 

 rens, en kollenkymatisk beskaffenhet och förses med fasta 

 väggar. Gemensamt för båda arterna är, att det är först 



