144 ELIASSON, SEKUNDÄRA, ANATOMISKA FÖRÄNDRINGAR. 



långt ned uti bladet, som denna förändring inträder; uti 

 största delen af detta äro D-partiets celler tunnväggiga. 



Att de celler, som i bladets nedre del bilda insidans epi- 

 dermis, ha en mekanisk funktion, torde vara böj dt öfver allt 

 tvifvel. A längdsnittet äro de af den form, som fig. 14 visar. 

 På tvärsnittet ha de under blomstadiet ett kollenkymatiskt 

 utseende derigenom, att de få en mer eller mindre stark 

 väggförtjockning uti de vinklar, som innerväggen bildar med 

 sidoväggarne. Efter blomningen öfvergår deras kollenkyma- 

 tiska beskaffenhet till en bastartad, hvilket sker på det sätt, 

 att deras väggar förtjockas mera likformigt och i sig upptaga 

 vedsubstans. 1 vissa fall förtjockas alla väggarne ungefär 

 lika starkt t. ex. hos C. alpina (se fig. 25), men i de flesta 

 fall har dock cellens yttervägg en större tjocklek än de öfriga 

 väggarne. 



Dylika kollenkym- och bastlika epidermisceller påträffas 

 endast hos de arter, som ha ett kollenkym- och bastband på 

 bladets insida. Och i de flesta fall antaga epidermiscellerna 

 ett utseende af kollenkym- och bastceller endast så långt ut 

 mot bladets kant ungefär som det utanför dem liggande 

 kollenkjmi- och bastbandet når. Men hos C. Dioscoridis an- 

 taga de beskaffenheten af bastceller ut till bladets kant i det 

 allra närmaste, således ett godt stycke längre utåt än hvad 

 det inre bastbandet når. 



De inre holkbladen hos T. barbata ha ett egendomligt 

 förhållande att uppvisa med afseende på det sätt, hvarpå in- 

 sidans epidermisceller uppträda hos dem. Här saknas under 

 fruktstadiet det inre bastbandet; i stället ha D-partiets 

 celler antagit en kollenkymatisk beskaffenhet. Ändock ha en 

 del af insidans epidermisceller fått samma utseende af bast- 

 celler, som de ega hos de arter, hvilka äro försedda med ett 

 inre bastband. Det är dock ej i bladets mediana del, som de 

 likna bastceller, ej heller ha de utseendet af sådana i de delar 

 af bladet, som bilda dettas kant, utan det är i det parti, som 

 ligger emellan bladets mest laterala och mediana delar, som de 

 ha en dylik beskaffenhet. I bladets mediana del ha insidans 

 epidermisceller ett kollenkymatiskt utseende, mot bladets kant 

 likna de å tvärsnittet vanliga epidermisceller. Sådana likna 

 de öfverallt hos T. hirta och i de yttre holkbladen hos T. 

 barbata samt å bladets halfva höjd hos alla de undersökta 

 arterna. 



