De Skandinaviska Löfmossornas kalendarinm. 35 



Encalypta brevicolla under den tidiga våren, eller under Sånings- 

 tiden, i Norrland, såsom i Jemtland, Medelpad och Helsingland, 

 men deremot vid midsommaren och tiden straxt derefter enligt 

 exemplar från Upsala och äfven från Laxfjället i Um. Lpm; i 

 »Skandinaviens flora» står den af Lektor Hartman angifven för 

 Maj och Juni. 



Det är högst sällsynt, att en löfmossa sätter frukt 2 gån- 

 ger på samma år. I »Bryologia Sileciaca» säges det om Bryum 

 Warneum: »Diese seltene Art fruktificirt nach E. Ruthe zweimal 

 im Jahre: Mitte Juni und September bis October.» De upp- 

 gifter och exemplar af arten, som förf. sett, synas bestyrka detta 

 påstående. Afven Bryum calophyllum sätter troligen mogna 

 frukter två gånger om året och liktidigt med Bryum Warneum. 

 Denna art fruktsätter nemligen: »Majo» enligt Bryol. Eur., »ad 

 aestatis fmeni» enligt Syn. inusc., »6 — 9» enligt Skandinaviens 

 Flora och i Juni och September enligt Milde. Exemplar från 

 Southport i England, hvilka äro de enda fruktbärande exemplar 

 med angifven insamlingstid, som förf. sett, hade knappt börjat 

 fälla locken i September 1865. Dessa äro de enda mossor, som 

 förf. känner sätta frukt två gånger på ett år. Om detta in- 

 träffar på en och samma lokal, eller om de på hvarje lokal 

 hafva blott en bestämd lockfällningstid på året, kan dock förf. ej 

 på grund af brist på talrika exemplar och naturstudier ej af- 

 göra. Dock synes det åtminstone vid Bryum Warneum vara 

 meningen, att denna mossa på ett och samma ställe fruktsätter 

 2 gånger årligen. 



Omkring 60 af Skandinaviska halföns löfmossor hafva aldrig 

 inom detta område blifvit funna med frukt. Frukterna äro helt 

 och hållet okända hos 21 af dessa, hvilka derför ej hafva 

 kunnat komma i fråga i det följande kalendariet för frukt- 

 mognaden. De öfriga hafva utom Skandinavien blifvit funna 

 med frukter. I fråga om dessa har förf. inordnat de flesta i 

 det efterföljande fruktsättningskalendariet, om han genom frukt- 

 exemplar från andra länder eller genom att sluta från närslägtade 

 arter kommit till en bestämd åsigt om den tid, på hvilken de 

 böra fruktsätta, om de i en framtid skulle komma att finnas 

 fruktbärande äfven i vårt land. 



Vid sina bestämningar af blomnings- och fruktsättnings- 

 tiderna har förf. slutligen till en stor del varit hänvisad till herbarie- 

 studier, isynnerhet uteslutande vid de arter, som han ej haft 

 tillfälle att studera i naturen. Några af olägenheterna vid be- 



