De Skandinaviska Löfmossornas kalendarium. 55 



öfriga alpina Dicrana, på sin höga växtlokal vanligen tillhör en långt 

 senare tid, än den, då denna period infaller i låglandet. I skitet af pe- 

 rioden äro Seligeriae diversifolia, acutifolia, recurvifolia, pusilla och tri- 

 sticha ft patula som vackrast. I slutet börja äfven Tortulae muralis, 

 laevipila, princeps, ruralis och intermedia, Dicranum spurium samt 

 Cjnodontia Brnntoni, polycarpum och gracilescens att fälla locken. 

 Bland Orthotricha tillhöra slutligen denna tid O. rupestre, fastigiatum, 

 Rogeri (enligt förff.), cupulatum och Sfcurmii; ifrån föregående peri- 

 od gå följande in i början af denna, nemligen O. urnigerum, te- 

 nellum, laevigatum och anomalum, och följande arter börja nu 

 fälla locken för att mera normalt tillhöra nästa period, nemligen 

 O. speciosum, affine, stramineum, Schimperi och pumilum. 



Yl. Starttiden eller Högsommaren (Mensis grossificationis L.) 

 Börjar i mellersta Skandinavien, eller vid Hernösand, omkring den 

 7 Juli och slutar omkring den 24 Juli. Under denna period upp- 

 hinner växtligheten derstädes växtligheten i sydligare delar af Skan- 

 dinavien, och omkring den 24 Juli, eller vid slutet af perioden, torde 

 växtligheten i hela Skandinavien hafva hunnit till lika utveckling, 

 undantagandes på högfjällen och möjligen i de nordligaste delarne. 

 Vid Upsala varar perioden från Sedi acris börjande till dess af- 

 s lutade blomning och innefattar ungefär tiden mellan den 1 Ju- 

 li och den 24 Juli. I sydligare delar af Skandinavien samman- 

 falla gränserna i det närmaste med gränserna vid Upsala. Äf- 

 ven i nordligare delar af Skandinavien hinner under denna tid 

 växtligheten att komma i jemnbredd med växtligheten i de syd- 

 ligare delarne; i Nordlanden börjar sålunda perioden omkring 

 midten af Juli och slutar samtidigt med slutet i sydligare trak- 

 ter eller ett par dagar senare. Äfven på fjällen ofvan buskre- 

 gionen närmar sig nu i de nedre delarne af lafbältet växtlighe- 

 ten låglandets i utveckling. Af föregående gränsbestämningar 

 för denna period se vi, huru mycket snabbare utvecklingen är, 

 ju längre vi komma mot norden, hvarföre äfven perioden blir 

 allt kortare, ju längre mot norr vi komma l ). 



1 ) För att visa det berättigade i begränsningen af denna period och 

 för att lemna en jemförelse af utvecklingens gång under densamma inom 

 Skandinavien anföras härnedan några exempel från löfmossornas lockfäll- 

 ning. Webera cruda hade vid pressning fält blott ett par lock i Södml. 

 \°68; visade vid pressning lockfällning i ÖG 7 69, Ångml. y74, Rånen i 

 Nordlanden -J70 och i Salten på någon höjd öfver hafvet \ 6 69; i natu- 

 ren funnos locken ännu qvar i Ångml. och Mdpd ? "^ 2 under senåret 

 1874. Af dessa uppgifter synes det, att i början af Juli växtligheten i 



