58 H. Wilh. ArneU 



dom in i denna Polytricha (utom P. commune och piliferum), 

 Mnia stellare och cuspidatum, Splachna, Tetraplodon mnioides, 

 Grimmiae Donnii och ovata samt Racomitrium protensnm. På 

 gränsen mellan denna period och den följande blomma Diphyscium, 

 Catharinea tenella i Sverige, Philonotis calcarea, Racomitria lanu- 

 ginosum och fasciculare, Tortula ruralis (och likt den sista troligen 

 äfven T. princeps, intermedia och laevipila), Pottia truncata (och i 

 likhet med densamma troligen P. lanceolata, Starkei, intermedia 

 och cavifolia) samt Seligeriae recurvata och tristicha (och likt de 

 sista troligen S. diversifolia, pusilla, acutifolia och crassinervis). 

 Hvad de kleistokarpa mossorna vidkommer, är förf. snarast hugad 

 att tro dem tillhöra gränsen mellan denna period och den föl- 

 jande, emedan de böra blomma samtidigt med en del andra späda 

 jordmossor, t. ex. Pottiae. Förf. har tyvärr ej haft tillfälle 

 att i naturen studera dessa mossors blomningstid, och i samlingar 

 finnas af dem aldrig exemplar med friska blommor. 



Fruktmognad. Kärrmossorna äro äfven för denna tid de 

 mest karakteriserande pleurokarpiska mossorna och nästan de enda 

 ai' denna afdelning, som nu fruktsätta. Några arter, som stun- 

 dom redan i slutet af Solståndstiden började fälla locken, till- 

 höra oftast äfven början af denna tid, såsom Hypna stellatum, 

 chrysophyllum, trifarium, pratense, Lindbergii, lycopodioides, inter- 

 medium och scorpioides, Camptothecium nitens samt Amblystegia 

 riparium och filicinum. Andra kärrmossor börja ej fälla loc- 

 ken förr än nu, såsom Hypna elodes, stramineum och poly- 

 gamum, Amblystegia trichopodium och Kochii samt Thujidium 

 Blandowii. Mot slutet börja dessutom normalt de i vatten vä- 

 xande Fontinalis-arterna att visa mogna frukter. Bland de öfriga 

 pleurokarpiska mossorna fruktsätta nu endast ytterst få; mest 

 utmärkande äro Plagiothecia silesiacum och turfaceum samt Plag. 

 Miihlenbeckii, nitidulum och piliferum, hvilka 3 sista blott i Nord- 

 landen, eller Pl. piliferum stundom äfven i Sverige, fälla sina lock 

 under denna tid. Dessutom går Thujidium delicatulum in i denna 

 period, fortfar Amblystegium serpens ännu att fälla locken, och 

 börjar Hypnum uncinatum nu att fälla desamma. 



Splachna äro äfven nu de mest i ögonen fallande akrokar- 

 piska mossorna, dock vanligen ej genom loekfällningen, utan ge- 

 nom sina isynnerhet efter fruktmognaden starkt utvecklade och 

 vackra fruktbihang; Splachna sphaericum och ampullaceum finnas 

 dock ännu ofta med lock, likasom Dissodon splachnoides ; Tetra- 

 plodon mnioides och Tayloria serrata börja deremot först nu att 



