62 H. Wilh. Arnell. 



arterna (isynnerhet i början) samt Trematodon brevicollis. Or- 

 thotrichum pulchellum synes äfven blomma nu enligt det exemplar, 

 förf. undersökt, men troligen tillhör dock denna art någon af 

 de tidigare perioderna, likt dess samslägtingar. De på gränsen 

 till denna period blommande akrokarpiska mossorna hafva redan 

 vid föregående period, blifvit omnämnda; förf. vill blott tillägga, 

 att Racomitria lanuginosum och fasciculare mest tillhöra början 

 af denna period, och att bland Seligeriae S. Donnii blommar nu 

 i södra Sverige, men mest i nästa period i Nordlanden. Dess- 

 utom gå ofta Bartramiae samt Cynodontia gracilescens och poly- 

 carpum in i denna period. På gränsen till den nästa blomma 

 Paludella, Tayloria serrata, Tortulae alphia, squarrosa, subulata och 

 mucronifolia. Serskildt förtjenar slutligen blomningen hos Brya och 

 Dicrana att omnämnas. Brya hafva nu oftast afslutat sin blom- 

 ning; Brya Muhlenbeckii, alpinum, capillare och Marratii blomma 

 dock nu; Brya pseudotriquetrurn, pallescens, subrotundum och 

 Duvalii gå ofta in i perioden och tillhöra gränsen till den- 

 samma. Dicrana äro deremot, åtminstone i Sverige, de för denna tid 

 mest utmärkande, blommande akrokarpiska mossorna; bland dem till- 

 höra nemligen Dicrana undulata (utom spurium), scoparia, Sauteri, 

 longifolium, montanum samt troligen Scottianum och fulvum i 

 Sverige antingen början af denna period eller perioden i dess hel- 

 het. Det är derför isynnerhet i början af denna tid, som de 

 för en del af de större Dicrana utmärkande, flygtiga dvärghan- 

 plantorna äro att söka. 



Fruktmognad. De i kärr växande pleurokarpiska mos- 

 sorna hafva nu afslutat sin fruktmognad; endast Thujidium Blan- 

 dowii träffas stundom ännu i början af denna period lockbärande. 

 De till denna tid hörande pleurokarpiska mossorna växa mest på 

 stenar och klippor eller ibland på trädrötter, såsom Hypna in- 

 curvatum, Heufleri (enligt förff.), callichroum, hamulosum, fasti- 

 giatum (i nordliga Skandinavien), Amblystegia enerve, confervoi- 

 des, subtile och Sprucei, Pterigynandrum (i Sverige), Plagiothecia 

 laetum och piliferum (den sista mest i Norge, sällan i Sverige), 

 (Pseudoleskea catenulata enligt förff.), Myrinia, Leskeae och Myu- 

 rellae. Dessutom infaller nu oftast och åtminstone mest normalt 

 fruktmognaden för de i rinnande vatten växande Dichelyma- och 

 Fontinalis-arterna. Plagiothecia silesiacum och turfaceum gå äfven 

 ibland, fast föga långt, in i denna period, och Hypnum uncina- 

 tum samt Amblystegium serpens fortsätta äfven nu med att 

 alstra mogna frukter. 



