De Skandinaviska Löfmossornas kalendarium. 13 



blomningen kan igenkänna dem såsom tillhörande årets blom- 

 mor. Öfvermogna, samkönade blommor visa tydligt skilnaden 

 mellan antheridier ocb arkegonier i detta afseende. Antheridierna 

 synas redan alldeles förvissnade, då arkegonierna ännn delvis äro 

 tydligt friska. Vi hafva redan omtalat, att arkegonierna efter 

 blomningen, då de äro obefruktade, så småningom afvissna; den 

 fårgning som kanalen antog vid arkegoniets öppnande sträcker 

 sig, efterföljd af förvis snandet, efterhand nedåt. Längst bi- 

 behåller sig foten frisk och ofärgad. Arkegonierna afvissna olika 

 hastigt hos olika mossor. Hos Neckerae afvissna de nästan lika 

 hastigt som antheridierna; hos dessa mossor har man derför in- 

 gen upplysning om blomningstiden att af honblommorna vinna 

 efter blomningen, så vida de ej äfven hafva befruktade arkego- 

 nier. Hos de flesta andra löfmossorna kan man ännu en till 

 flera månader efter blomningen se, att arkegonierna äro årets 

 genom de ännu mer eller mindre friska nedre delarne af desamma. 

 Isynnerhet äro Polytrichaceae och Ortotricha utmärkta för sina 

 länge friska arkegonier. Hos de Orthotricha närstående Grim- 

 miae äro deremot arkegonierna redan 2 — 3 veckor efter blom- 

 ningen så vissnade, att de knappast kunna igenkännas såsom 

 tillhörande årets blommor. Exempel på arkegoniernas lång- 

 samma afvissnande lemna t. ex. Catharinea undulata från Hall. 

 ^ 6 68, som efter 2 månader visade tydliga års-arkegonier, Hyp- 

 uiira pallescens från Angml. £70 och Ulota Bruchii från VG. 

 J73, hvilka två sistnämnda blommat på eftersommaren och ännu 

 den J nästa år visade temligen friska fötter. Tillbörlig uppmärk- 

 samhet måste vid begagnadet af vissnade blommor fästas på ar- 

 kegoniernas mer eller mindre hastiga afvissnande hos olika mos- 

 sor, emedan man eljest lätt misstager sig på dessa blommors ålder. 

 I gamla honblommor kunna stundom arkegonierna vara i 

 högsta grad vilseledande derigenom, att de aldrig hafva öppnats, 

 utan afvissnat slutna. Vanligen äro de då färgade, likt andra 

 gamla arkegonier, samt visa ett vissnadt och skrumpet utseende. 

 Redan då de äro i detta tillstånd, kan man blifva ganska t vif v el- 

 aktig, om blommorna äro årets och ej ännu fullt utvecklade. 

 Villan ökas ännu mera om färgningen med åldern försvunnit, 

 så att arkegonierna äro ofärgade och slutna. Det är isynnerhet 

 några mossor, som ofta visat sig ega slutna och stundom äfven 

 ofärgade gamla arkegonier; serskildt hänvisar förf. på Anomodon 

 longifolius samt dessutom på öfriga arter af samma slägte, på 

 Neckerae m, fl. Arkegoniernas oftast vissnade utseende och blom- 



