10 H. Wilh. Arnell. 



scoparium. Dvärghanplantorna uppstå troligen alltid från sporer, 

 och beror derför deras läge af, på hvilket ställe sporan grott. 

 Ofta förekomma de parasitiskt på moderväxten, på dess blad eller 

 hos Dicrana vanligen på den med rikligt ludd försedda stjelken. 

 Dvärghanplantorna äro enåriga, om de befinna sig parasitiskt; 

 hafva de grott på marken, så kunna de troligen utveckla sig 

 flerårigt och blifva då, om arten ej eger utvecklade hanplantor, 

 genom förändring af könet honplantor enligt Bryol. Europ. 

 De nanandriska mossorna kallas af Schimper pseudomonoika, af 

 Prof. Lindberg pseudoautoika. Dessa oftast parasitiska dvärg- 

 hanplantor äro intressanta, emedan de äro analoga till de hos 

 en del arter af algslägtet Oedogonium befintliga, äfvenledes para- 

 sitiska dvärghanplantorna. 



I synnerhet äro naturligtvis cle fullt utvecklade blommorna, 

 som just äro mogna att befrukta eller befruktas, upplysande om 

 mossornas blomningstid, och är det i främsta rummet sådana 

 blommor, som för detta ändamål böra uppsökas. Det är mycket 

 lätt att se, när blommorna äro mogna. Antheridierna äro då 

 antingen alla eller ifrån början åtminstone till en del öppna, 

 men de hafva ' ej ännu tömt sitt innehåll. Har man lefvande, 

 utvecklade antheridier preparerade i vatten under mikroskopet, 

 så lemna de i mängd sig frigörande och kringsvärmande an- 

 therozoiderna intet tvifvel om deras mognad. Så länge an- 

 theridierna ej ännu äro fullt tömda, äro de vanligen färglösa, 

 och väggarnes cellulosa byggnad framträder ej klart. De tömda 

 antheridierna blifva deremot genast brunt eller mera sällan hos 

 Bryaceae violett färgade, och väggarnes cellulosa väfnad framträ- 

 der hos dem skarpt tydlig. Antheridierna antaga genom denna 

 färgning vid öfvermognad genast ett gammalt och vissnadt ut- 

 seende. 



I den utvecklade hon- eller samkönade blomman äro antin- 

 gen alla arkegonierna eller från början blott en del af arkego- 

 nierna öppna. Arkegoniernas hals är frisk och dess kanal antar 

 vanligen, ifrån att förut hafva varit ofärgad, samtidigt med att 

 arkegoniet öppnas, en vacker brun eller stundom pur pur- violett 

 färgning. Sällan blir halsens kanal färgad redan kort före ar- 

 kegoniets öppnande, och lika sällan träffar man öppna arkegonier 

 med ofärgade halsar. Det senare inträffar dock ofta hos några 

 mossor, hos hvilka arkegonierna hafva en fastare byggnad och 

 derigenom temligen länge efter befruktningen bibehålla ett friskt 

 utseende, såsom t. ex. hos Polytricha och Orthotricha. I vanliga 



