De Skandinaviska Löfmossornas kalendarium. 7 



såsom t. ex. hos Bartramiae Halleri, crispa och Normanni ! ), eller 

 ock äro årsblonimorna ensamma och terminala på hvar sin axel. 

 Då på samma årsskott flera årsblommor finnas terminala på 

 hvar sin axel, äro blommorna olikgamla och axlarne äfven af 

 olika ålder och ordning. Detta är olikt förhållandet hos de 

 plenrokarpiska mossorna, hos hvilka årsblommorna, ehnru sittan- 

 de på olika höjd, alltid äro af lika ålder, och samma års blom- 

 grenar åtminstone af lika kön oftast äro af samma ordning. Talrika 

 årsblommor på samma årsskott äro, åtminstone talrika honblom- 

 mor, sällsyntare hos de akrokarpiska mossorna, än hos de pleuro- 

 karpiska, men hos de monoika akrokarpiska mossorna finnas dock, 

 utom hos Catharinea undulata och Tetraphis, minst 2 blommor, 

 nemligen en han- och en honblomma, på samma årsskott. Han- 

 blomman utvecklas först och är terminal på sin axel; straxt un- 

 der hanblomman utvecklas sedan ett eller två nyskott, på hvilka 

 honblommorna äro terminala. Härigenom komma alltid hanblom- 

 morna att hos de monoika akrokarpiska mossorna sitta under 

 honblommorna och på axlar af lägre ordning än dessa. Om un- 

 der hanblomman endast ett nyskott utvecklas, så utvecklas detta 

 vanligen så starkt, att det skjuter hanblomman på sidan och 

 denna blir skenbart sidostående, sålunda erinrande om de pleuro- 

 karpiska mossornas verkligt sidostående blommor. Stundom kunna 

 hos de monoika akrokarpiska mossorna först flera hanaxlar med 

 på dem terminala hanblommor alstras öfver hvarandra, innan un- 

 der den öfversta hanblomman honaxelbildning börjar. Sedan hon- 

 axelbildningen börjat, alstras under samma år endast honaxlar; 

 dock alstras endast sällan under ett år honaxlar af mera än en 

 ordning, d. v. s. oftast blott de en eller två honaxlar, som utgå 

 från den öfversta hanblomman. Hos de monoika akrokarpiska mos- 

 sorna sitta således vanligen honblommorna terminala på axlar, som 

 utgått såsom skott under de lägre hanblommorna. Hos dessa mos- 

 sor kan man derför på förhand vara säker derom, att efter han- 

 axelbildningen under samma år en honaxelbildning skall följa. En- 

 dast några få monoika arter göra härifrån undantag, i det att de 

 hafva serskilda hangrenar, på hvilka alltid blott hanaxelbildning 

 eg er rum utan följande honaxelbildning. Exempel härpå lemna 



') Bartrainia Normanni är monoik likasom B. crispa, den har ej sam- 

 könade blommor såsom Lektor C. Hartman uppgifver. Jfr »Skand:s Flo- 

 ra» 10:de uppl. pag. 47. 



