De Skandinaviska Löfmossomas kalendarium. 71 



hållandena i vårt land, utan afse mellersta Europa., hvarfore de 

 ibland ej öfVerensstämma med våra förhållanden. Den tid, som 

 frukten kräfver för sin utveckling, är nemligen olika lång på 

 olika breddgrader och synes oftast blifva längre, ju längre mot 

 norden vi komma. Orsaken till sistnämnda faktum kan vara 

 tväggehanda. Sålunda kan det för det första nända, att löf- 

 mossor, som hinna på samma vegetationstid, som frukterna blifvit 

 anlagda, utveckla dessa till mognad fram på hösten i mellersta 

 Europa, i Skandinavien ej hinna få mogna frukter förr än under 

 början af nästa vegetationstid. Sådant är t. ex. förhållandet 

 med många på 26:te sidan af denna af handling omnämnda 

 löfmossor. För det andra finnes det många löfmossor, som 

 först under den efter blomningen följande vegetationstiden hinna 

 få mogna frukter äfven i mellersta Europa. Dessa få mot nor- 

 den en allt längre vinter, under hvilken utvecklingen går mera 

 långsamt, inskjuten mellan blomningen och fruktmognaden, hvar- 

 fore äfven tidskilnaden mellan blomningen och fruktmognaden 

 mot norden blir allt större. 



Fästa vi oss vid de Skandinaviska förhållandena och efterse 

 den tid, som inom Skandinavien behöfves för frukternas utveck- 

 ling hos löfmossorna, så skola vi finna, att den kortaste tid, som 

 för detta ändamål erfordras, öfverstiger 3 månader, och att den 

 längsta uppgår till omkring 23 månader. Största delen af löf- 

 mossorna behöfver dock mindre, än ett år, för fruktens utveck- 

 ling. Bland dessa användes den kortaste tiden af några få, som 

 kunna hinna få frukterna mogna under den vegetationstid, under 

 hvilken de blifvit anlagda. Hos de öfriga mogna visserligen 

 frukterna under en senare vegetationstid än den, under hvilken 

 de blifvit anlagda, men då vanligen så tidigt under den följande 

 vegetationstiden, att det är för kallt för blommorna att utvecklas 

 samtidigt med fruktmognaden, hvarfore blomningen inträffar 

 först mer eller mindre långt efter densamma. Ganska få äro 

 deremot de löfmossor, som få mogna frukter under lifligare ut- 

 vecklingsperioder af året och likväl blomma först längre tid efter 

 fruktmognaden. Exempel härpå lemna dock de flesta i kärr 

 växande pleurokarpiska mossor, samt Buxbaumiae och Bartramiae. 

 Ofvergå vi till speciella fall, så finnes, så vidt förf. känner, den 

 snabbaste fruktutvecklingen hos Pottiae truncata och Starkei samt, 

 åtminstone i Sverige, hos Catharinea tenella, hvilka 3 blomma i 

 medlet och slutet af Juli och stundom fälla locken redan i bör- 

 jan af November. Fruktutvecklingen har således hos dessa med- 



