De Skandinaviska Löf mossornas kalendarium. 75 



endast 6 — 8 månader. Dessa 4 arter blomma nemligen omkring 

 den 1 September och först i December nästa år eller oftast äfven 

 2 — 3 månader senare fällas locken. — Ännu större olikhet visa 

 Leptotricha homomallum och pallidum från den närstående Lep- 

 totrichum tortile § pusillum; de 2 första behöfva nemligen 22 till 

 23 månader för fruktutvecklingen, det sista deremot 5 — 8. De 

 förra blomma nemligen i Augusti, men först i April — Juni, nära 

 2 år derefter mogna frukterua. — Bland Bry a äro Br. pallens, 

 uliginosum, purpurascens, arcticum och troligen likt dessa äfven 

 Brownii utmärkta för sin långa tid för fruktutvecklingen (17 — 

 22 månader). De blomma i början af Juli, och först i Novem- 

 ber eller December nästa år börjar lockfällningen, hvilken i nord- 

 ligare delar af Skandinavien till och med framskjutes till snösmält- 

 ningens slut i Maj, nära 2 år efter blomningen. — Den längsta 

 fruktutvecklingen, eller under en tid af öfver 22 — 23 månader, 

 visar dock Grimmia Donnii, hvilken blommar före slutet af Juni 

 och på senhösten nästa år visar vackra, fullformade frukter, 

 hvilkas lock likväl ej fällas förrän straxt före Löfsprickningen, 

 nära 24 månader efter befruktningen. Likt den föregående för- 

 hålla sig G. ovata, åtminstone alltid i Nordlanden och ofta äfven 

 i sydligare trakter, samt troligen äfven Goscinodon. 



Den långsamhet i utvecklingen, som frukterna hos löfmos- 

 sorna oftast visa, afsticker bjert mot den raska utveckling, som 

 hos största delen af de öfriga växterna förefinnes. Bland fane- 

 rogamerna hinna t. ex. kornet och rågen att på mycket kortare 

 tid än ett år, ofta på blott ett par månader, utveckla sig till 

 flera alnars höjd. Hvarje individ hinner under denna korta tid 

 utveckla axel- och bladorganer, blommor och mogna frukter med 

 den ändlösa differentieringen af cellväfnaderna för att motsvara 

 olika fysiologiska ändamål. Den lilla mossfrukten, som i fråga 

 om storlek, cellernas antal och differentieringen af cellväfnaden 

 kanske ej öfverträffar en enda ståndare hos fanerogamerna, kan 

 deremot behöfva en mångdubbelt längre tid, än ett helt fanerogam- 

 individ, för sin utveckling. Ännu skarpare framträda skiljaktig- 

 heterna i fråga om utvecklingens hastighet, om vi tänka på det 

 fruktifikativa systemet hos de större svamparne, hvilket stundom 

 ej behöfver mera än ett dygn för utvecklingen af sin stora 

 massa. Svamparne och löfmossorna kunna derföre väl uppställas 

 såsom exempel på ytterligheterna i fråga om hastigheten af vege- 

 tativ utveckling. 



