31 



nedtill något uppsväfldt, men solidt, af innehållsrika celler. Brist- 

 ningen inträffar ungefär då epigonet i sin växt nått i jämnhöjd med 

 perichetialbladen, och faller nära basen af epigonet. Vaginula mycket 

 kort, naken. Den djnpt in i stammen inträngande foten har i sin 

 spets väl utvecklad den af tnnnväggiga celler bestående delen. Hau- 

 storiecellerna väl utvecklade, på tvärsnitt radiärt sträckta, rikligt 

 innehållsförande. Centralsträng ej stark. De närmast honom va- 

 rande cellerna i parenkymmanteln något mera långsträckta en de 

 yttre och rikare på ägghviteartadt innehåll. Emellertid blifva deras 

 yttre och inre väggar snart förtjockade och brunfärgade. Haberlandt 

 kallar dem skyddskida i setan. Yaginulan och den foten omgifvande 

 stammen med en stereommantel af några cellskikt, innanför dessa 

 tunnväggiga celler förande stärkelse, som äfven uppträder i foten. 



Fig. 5. Yngre epigon, vid sidan ett arkegon. 



Fig. 6. Äldre epigon och stam i längdsnitt. Man urskiljer de 

 böjda perichetialbladen, samt nedanför dem afskurna blad. Epigonet 

 vid basen utsvälidt. Nedanför utsvällningen bildningsmeristemet för 

 epigonet antydt. Sporogonet visar redan på det stadium figuren 

 föreställer lockdel, egentlig kapsel och collum. Den smalaste delen 

 är setan. Foten utsvälld nederst med spetsen utbildad för uppsug- 

 ning, af tunnväggiga celler. Yi ha afgränsat stammens centralsträng 

 från det yttre. 



Fig. 7. Längdsnitt genom gamofytstam och fot. Man ser 

 rhizoider, afskurna blad, den korta genom streck på figuren utmärkta 

 vaginulan och sporogonfoten med dess spetsutbildning. 



Fig. 8 och 9. Tvärsnitt och längdsnitt af fot och stam. Man 

 ser de olika väfnadsmantlarne, i cellerna stärkelsekorn och proto- 

 plasmatiskt innehåll. 



Typ III. 



Denna är lik typen II och synnerligt närstående, men brist- 

 ningen inträffar högre upp på stammen. En svag, men långsträckt 

 cylindrisk vaginula. 



Physcomitrium pyriforme. 



Till undersökning användt material insamladt af mig i augusti 

 månad. Perichetialbladen mindre fast sammanslutande än hos Fu- 

 naria. Den blåsformiga ansvällningen hos epigonet, förberedd genom 



