60 



fattar jag Ceratodon purparens. I fråga om denna finner jag Lant- 

 zius uppgifter kortfattade och ej fullt exakta. Ett tvärsnitt af kap- 

 seln vid ringens höjd visar i fjärde cellskiktet utifrån, då ringens 

 celler äro det första cellskiktet, peristomcellerna. Dessa visa på denna 

 höjd förtjockningar på samtliga väggar. Högre upp visar sig den 

 bild som Lantzius angifver, nämligen två skilda förtjockningar på 

 peristomcellernas inre väggar, och dessutom mot dessa stående men 

 bredare förtjockningar på de yttre väggarne af cellerna i det innan- 

 för peristomcellerna belägna cellskiktet. Längdsnittet visar, att ej 

 blott i ringens höjd, utan ock något högre en följd af verkliga celler 

 bilda peristomtänderna därigenom att deras samtliga väggar för- 

 tjockas. Äfven visar längdsnittet, att peristomcellerna nedåt från 

 ringens höjd direkt hänga tillsammans med de celler som bilda den 

 yttre sporsäcken. Kedan då spormodercellerna äro utskilda, visa 

 cellerna i sporsäckens yttre skikt 1 dessutom något förtjockade mem- 

 braner. Det inre cellskiktet i (den yttre) sporsäcken visar celler 

 med tunna cellväggar. 



Yi vilja nu ytterligare göra en anmärkning om peristomceller- 

 nas form. Det är lätt att iakttaga, att denna är rätt egendomlig, 

 och Lantzius figurer visa det tydligt. Den yttre cellväggen går näm- 

 ligen i en båge eller spets utåt, den inre väggen inåt. Erinra vi 

 oss nu, att skillnaden mellan endothecium och amfithecium sker ge- 

 nom anläggning af antiklina cellväggar, så torde man finna, att peri- 

 stomcellernas inre väggar visa de visserligen genom tillväxten innan- 

 för brutna antiklinerna. Härmed stämmer ock peristomcellernas 

 plats. Lantzius anmärkte, att peristomcellerna ej kunna räknas vare 

 sig till den yttre kapselväggen eller till den s. k. inre kapselmem- 

 branen, då de stå of vanför håligheten, eller som vi säga luftrummet 

 i kapseln. Af det föregående framgår, att peristomcellerna äro att 

 räkna som en fortsättning af det cellskikt, som längre ned i kapseln 

 bildar 'sporsäcken, äfven i de fall, då sammanhanget ej kan direkt 

 iakttagas. 



Yi vilja nu ytterligare tillägga något. Hos Splachnum visa 

 sig anlagen till peristomtänder upptill sammanhängande; de färdiga 

 peristomtänderna äro dock fria från hvarandra. Hos Barbula är 

 peristomet i sin nedre del sammanhängande till ett strutformigt rör, 

 som är långt t. ex. Barbula subulata, kort hos B. muralis; i den 



Inre sporsäck mot columellan finnes ej hos Ceratodon. 



