65 



som S. O. Lindberg till pleurocarperna fört Hedwigia, hvilken af 

 andra räknats till Grimmiaceye 



Om man tills vidare får anse pleurocarperna som en naturlig 

 grupp, torde däremot acrocarperna icke kunna sägas visa den slu- 

 tenhet i karaktärer, som erfordras för att en grupp skall anses 

 naturlig, utan här sammanfattas helt säkert flere stammar, som i 

 verkligheten äro åtskilda. 



Polytrichaceerna, som i Sverige representeras af Polytrichum, 

 Pogonatum och Catharinea, urskildes af Mitten som en naturlig 

 grupp, som han gaf benämningen nematodontei med hänsyn till 

 peristomets beskaffenhet. Lindberg finner dem äfven bilda en mycket 

 naturlig familj. Utom de skäl han anfört kunna vi tillägga, att 

 äfven i fråga om utbildningen af kapselns inre, förnämligast dess 

 assimilationssystem, de nämnda släktena utgöra en naturlig formserie, 

 hvilket först påvisats af Btinger. Catharinea har sålunda i kapseln 

 ett mycket reduceradt assimilationssystem. Biinger uppger att inga 

 klyföppningar förekomma; jag har dock på kapselns nedersta parti 

 anträffat bilningar, som synas vara dylika, ehuru reducerade och 

 funktionslösa. Pogonatum har ett svagt assimilationssystem, ett 

 obetydligt luftrum och få klyföppningar och i sammanhang därmed 

 ingen tydligt af satt apofys. Polytrichumarterna ha ett dubbelt luft- 

 rum såväl ett yttre mellan sporsäcken och kapseln, som ock ett inre, 

 mellan sporsäcken och columellan. Detta iakttogs redan af Lantzius, 

 hvilken äfven lämnar en figur, där sporsäckens veckade form är 

 tydligt framställd. Den i det föregående omnämnda afvikelsen från 

 öfriga PolytrichaceaB hos Catharinea, att sporofytfoten tränger djupt 

 in i gamofytens stam är säkerligen en korrelation till det förhållandet, 

 att assimilationsväfnaden i kapseln är så obetydligt utveckladt. Denna 

 åsikt framställes äfven af Limpricht, som alltså också iakttagit för- 

 hållandet. Ytterligare hafva vi i det föregående sett, att epigonets 

 bildningssätt är likartadt hos Polytrichaceerna. Att döma af en figur 

 hos R. Brown föreställande vaginulan hos Dawsonia, är formen hos 

 denna och då sannolikt äfven bildningssättet öfverensstämmande med de 

 europeiska Polytrichaceernas. Härtill kommer äfven gamofytstammens 

 byggnad och specielt centralsträngens utbildning, hvilken Lorentz 

 först angifvit och Haberlandt fullständigare beskrifvit. Den med 

 denna i det hela utom i fråga om den mekaniska utbildningen lika 

 byggnaden hos sporofytens stam har beskrifvits af Vaizey. Slutligen 

 är att anföra motsatsen mellan underjordiska och ofvanjordiska skott, 



5 



