71 



den påminner ock, särskildt genom den tunna, rent cylindriska va- 

 ginulan, om Funariacese. 



Hedivigia ha vi hittills ej tagit i betraktande. Dess epigon- 

 bildning är ju mycket lika med Funarias. Någon närmare släktskap 

 till Funaria kan väl dock knappast komma ifråga. Om den syste- 

 matiska plats Hedwigia bör intaga, har äfven hittills osäkerhet varit 

 rådande. Sedan Hedwigia af Bridel förts till släktet Schistidium 

 som gymnostom och försedd med hättelik mössa, förde C. Muller 

 den till Neckera, därmed angifvande en förmodad släktskap med 

 vissa pleurocarper. Schimper förde den till Grimmiacese, därmed 

 återvändande till Bridel; Limpricht uppför den nära Grimmiaceae. 

 Lindberg upptog Mullers tanke om släktskap mellan Hedwigia och 

 (vissa) pleurocarper; i sin mosskatalog 1879 uppräknar han Hed- 

 wigia inom gruppen Crypheae af familjen Neckeraceae tillsammans 

 med Antitrichia, Fissidens (Hedw. Lbg) och Cryphsea. Brotherus (i 

 Engler och Prantl) ansluter sig till Lindberg; han yttrar sig på föl- 

 jande sätt »Der Blattbau, das Auftreten von Stolonen und die An- 

 ordnung der Blätter deuten doch entschieden auf die Yerwandtschaft 

 mit den Cryphseaceen und den Leucodontaceen, wozu noch kommt, 

 dass die Gattung Rhacoearpus durch den Bau den Blätter einen 

 gemeinsamen Ubergang zu den Fontinalaceen biidet». 



Då jag icke haft material för undersökning af epigonbildningen 

 hos Crypheeacese, har jag måst åtnöja mig med de upplysningar jag 

 kunnat finna i litteraturen. Det faller sig ock så, att några uppgifter 

 finnas. Schimper yttrar i Synopsis: »Yaginula distincta nulla». Om 

 Leucodon återigen säger han: »Yaginula longa nuda vel subpilosa». 

 Rörande Antitrichia kunna vi hänvisa till det föregående; vi ha 

 funnit, att dess epigonbildning är likartad med flertalet pleurocarpers. 

 Äfven hos Brotherus finnes en uppgift om Cryphseacese : »Scheidchen 

 rudimentär, nicht behaart». 



Att döma efter vaginulan skulle alltså Hedwigia böra samman- 

 föras med Cryphgeacese. En tredje familj torde också då böra ställas 

 tillsammans med dessa två, nämligen Espodiacese, som Brotherus för 

 nära Hedwigiacese, och om hvilken han meddelar »Seta sehr kurz, 

 Fuss tief in das Stengeigewebe hinabreichend». 



Antagas nu tills vidare dessa tre familjer som en grupp, så 

 ha vi här en familjegrupp, som i afseende på epigonbildningen kom- 

 , mer nära Funariaceöe. 



Yi göra nu den anmärkningen, att vaginulans form ofta ger 



