77 



Grunddrag i bladmossornas organisation. 



I det föregående ha vi omnämnt den korrelation i fråga om 

 tillväxt, som äger rum mellan sporofyten och epigonet samt va gi- 

 nulan. Yi vilja här till ytterligare belysande häraf anföra, att om 

 man undersöker ett större antal arkegonställningar af Mnium cuspi- 

 datum, man i de flesta af dessa finner 3 sporofytanlag och epigon i 

 utbildning. Likväl inträffar det jämförelsevis mera sällan att verk- 

 ligen alla dessa nå ens tillnärmelsevis fram mot spormognad. Man 

 kommer härvid att tänka på det förhållandet hos gymnospermerna, 

 att äggceller tillhörande flere arkegon kunna blifva befruktade och 

 dock blott ett embryo vanligen utbildas i hvarje frö. 



Hy har, som vi i det föregående antydt, i den ifrågavarande 

 tillväxtkorrelationen funnit en anledning att återupptaga de äldre 

 bryologernas från Hedwig härstammande åsikt, att mossorna äga en 

 frukt, dock med den modifikationen att till mossfrukten räknas ej 

 blott sporogonet, utan samtliga de delar, som vi förut angifvit 

 Schimper förde till mossfrukten. Då emellertid Hy i sammanhang 

 härmed nekar, att mossorna äga en generationsväxling, har han ej 

 observerat, att då Hofmeister uppställde sin sats om denna, han tog 

 mossfrukten i Hedwigs mening. Hy kommer därigenom, utan att 

 själf märka det, att tala om två skilda saker som om de vore en 

 och densamma. 



Hy's anmärkningar äro följande. Resultatet af en befruktnings- 

 akt behöfva ej vara utbildningen af en ny generation. »Malgré 

 l'homologie incontestable des oospheres, leur evolution présente les 

 plus grandes variations dans le serie des végétaux. La fécondation 

 en créant au sein de ces cellules priviligiées un nouveau centre 

 végétatif, leur imprime suivant les cas une direction tout opposée. 

 Dans la plupart des Thallophytes cet oeuf est directement une spore; 

 dans les Floridées, il produit un rameau sporogéne; dans les Vascu- 

 laires il devient une plante veritable; dans les Gymnospermes il se 

 change en un on plusieurs embryons. Une telle diversité n'a vien 



