27 



általános szabályt követve, csak összetettebb es fej- 

 lettebb szerkezetűek lehetnek. E tulajdonságok 

 mind közelebb bozzák ugyan a Cbara-féléket a ma- 

 gasabb rangú, határozott tagoltságú Mohokhoz, de 

 még mindig nem elegendően arra, hogy a Mosza- 

 tok osztályából kirekesztve, a rendszerben a Mo- 

 hokhoz számíttassanak, avagy a mint legújabban 

 történik, Moszatok és Mohok között álló, mint- 

 egy átmeneti csoportul külön tárgyaltassanak. — 

 A Chara-félék még a szó szoros értelmében vett Mo- 

 szatok. 



Az oogoniumok többnyire elliptikusuk vagy gömb- 

 ded-kerülékes alakúak ; (14. ábra P. 15. ábra F és 

 16. ábra A) megjelenésűk igen változó, azonban 

 mindenkor a sugarak, esetleg az első- és másod- 

 rendű sugárkák csomóin és sohasem a csúcsain jelen- 

 nek meg, a mint néhol az antheridiumokon észlel- 

 hető. Gyakran fejlődnek a sugárkák helyén, mely 

 esetben a sugarak csomóin a sugárkák száma annyi- 

 val kisebb, a hány oogonium jutott kifejlődésre; 

 néha az oogoniumokat viselő ilyen sugárcsomókon 

 sugárkák egyáltalában nem fejlődnek. Máskor nem 

 a sugárkák helyett, hanem a sugárkák hónaljában 

 jönnek létre és pedig vagy sugárkák alapcsomójából 

 eredve, a mint a kétlaki alakokon megfigyelhetni, 

 vagy pedig az antheridiumok alapcsomójának felső 

 sejtjéből erednek, mint az egylakiakon, a hol azu- 

 tán az oogoniumok mindig felfelé irányulnak és az 

 antheridiumok felett foglalnak helyet. Egyáltalában 

 az oogoniumok állásukat tekintve, mindenkor a su- 

 garak csomói fölé emelkednek s nem ugy mint né- 

 hol az antheridiumok, melyek a csomók alatt jelen- 

 nek meg, azonban az antheridiumokhoz hasonlóan 

 mindig a sugarak, illetőleg sugárkák hasi oldalán 

 találhatok. Az oogoniumokat viselő sugarakra jel- 

 lemző, hogy rendesen fejlettebbek, több sejtüek, 

 mint a meddő sugarak; ellenben a termő sugarak 

 sugárkái mindig kisebbek, mint a meddő sugarak 

 csomóinak sugárkái, sőt néhol nagyság dolgában 

 még azon sugárka is feltűnően eltér a többi szom- 

 szédos sugárkáktól, a melynek hónaljában az oogo- 

 nium ered. Gyakran a normális számban fejlődő 

 sugárkákon kivűl az oogonium mellett, tőle jobbra 

 és balra, egy-egy vagy két-két számon kívüli su- 

 gárka is keletkezik, melyek az antheridium alapcso- 

 mójából veszik eredetöket és jóval kisebbek a többi 

 sugárkánál. Azok a munkák, melyekben a sugár- 

 kák levélkéknek (foliola) mondatnak, a Chara-telep 

 ez utóbbi képleteit bracteoláknak nevezik, a sugár- 



kát pedig, melynek hónaljában az oogonium foglal 

 helyet, murva (bractea) néven mondják. 



Az oogoniumok száma egy-egy noduson a külön- 

 böző Chara-félóken felette változó. Előfordulhatnak 

 egyesével, kettesével és többesével ; a hol az oogoni- 

 umok az antheridiumok alapcsomójából veszik ere- 

 detöket, ott számuk természetesen azokéval egyenlő ; 

 a hol ellenben a sugárkák hónaljában avagy azok 

 helyett képződnek, ott rendszerint csak egy vagy 

 legfeljebb két oogonium fejlődik, még ha alattuk az 

 antheridiumok többesével is jelennek meg. Nagy- 

 ságuk és alakjuk is kölönböző a különböző Chara- 

 féléken; vannak nagyobb ós kisebb, elliptikus és 

 gömbded oogoniumok. 



Valamint az antheridiumok, úgy az oogoniumok 

 is mindenkor egy sejtből veszik eredetöket. E sejt, 

 mint már jelezve volt, vagy az antheridium alap- 

 csomójának legfelsőbb, legidősebb sejtje, csak rit- 

 kábban annak a legalsó vagy bármelyik más sejtje, 

 vagy pedig a sugár hasi oldalán keletkező sugárka 

 alapcsomójának a legidősebb sejtje, vagy végre a 

 sugárcsomó hasi oldalán fekvő valamelyik kerületi 

 sejtje, mely sugárka helyett oogoniummá alakul. Az 

 oogoniumnak ez ősanyasejtje kezdetben erősen ki- 

 dudorodik, egy vízszintes válaszfal két leánysejtre 

 választja, egy kisebb alsóra és egy nagyobb felsőre 

 (alap- és csúcssejtre). Az alsó sejt nem sokára újab- 

 ban oszlik egy kisebb, rövid, lapos, hengeralakú 

 sejtre, az oogonium nyélsejtjére, a mely létrejötte 

 után már állandó sejtté alakul, nem igen nő tovább 

 s ennek következtében az antheridium vagy sugárka 

 alapcsomójából, illetőleg sugárcsomójából ki sem 

 emelkedik és egy nagyobb sejtre, mely fokozatos 

 osztódás után mindig öt kerületi és egy központi 

 sejtre különül. Ha az oogonium rövid nyélsejtje az 

 oogonium első internodiumának tekintendő, akkor 

 az utóbbi sejtcsoport az oogonium első s egyetlen 

 nodusát teszi. E nodus öt kerületi sejtje oldalfalaik- 

 kal szorosan egymáshoz tapadva, gyors növekedés- 

 nek indul, csakhamar erősen kidudorodik, tömlő 

 alakot ölt s mint ilyen az oogonium ősanyasejtjé- 

 ből származó felső leánysejthez simulva, utóbb 

 kéregszerűleg körülövedzi (14. ábra E, F és 15. 

 ábra A, B, C, D), miért is kéregtőmlőiiek vagy 

 kéregsejtnek nevezik. E folyamat alatt a még eddig 

 osztatlanul maradó felső leánysejt vagy oogonium- 

 csúcssejt hosszirányban szintén kinyúlik, később 

 szólességében is terjed és ily módon többé-kevésbbé 

 hosszúkás gömbalakot vesz fel ; a kellő nagyság el- 



4 :: 



