34 



jesen megegyezik. Hogy a fény is hat-e a plasina- 

 íiiozgására vagy nem, erre vonatkozólag a kísérletek 

 igen hiányosak. 



A Chara-sejtek egy másik életjelensége a mész- 

 lerakodás, mely úgy a tengely, valamint a sugarak 

 kéreg- illetőleg kerületi sejtjeinek külső falán észlel- 

 hető. A jelenség fontos és jellemző a Chara-félék 

 előfordulásmódjára, mert egyedül a mészlerakodás 

 adhatja meg a sugártermetű, gyakran igen hosszú 

 (1—3 méteres) tengelynek azt a merevségét, hogy 

 sugaraival együtt nemcsak külalakilag emlékeztet 

 oly élénken némely magasabb rangú növényre, ha- 

 nem tenyésztésűk s előfordulások módját is oly- 

 annyira utánozza. 



A fiatal, még oszlásra alkalmas sejtek fala min- 

 denkor ment a mészlerakodástól, rugalmas és ha 

 tetemes vastagságú is, csak tiszta celluloséből áll ; 

 külső rétege többé-kevéshbé elnyálkásodik, innen a 

 sikamlós felülete is ; a mint azonban a sejt tovább 

 növekedik, nyálkás külburka mindinkább eltűnik 

 és helyét a szénsavas mész foglalja el, kezdetben 

 csak felette apró szemcsékben, azonban csakhamar 

 bekérgező egész lemezkét alkot, mely idősebb kép- 

 letek sejtfalán tetemes vastagságot is elérhet. Magá- 

 ban a sejtfalban mészlerakodás nem történik, leg- 

 alább úgy látszik, hogy erről győznek meg az in- 

 krustálás első fázisai, a midőn a fal még színtelen, 

 áttetsző, tehát tiszta cellulose foltokat is láttat a 

 már mésszel bevont kis helyek között. Némely 

 Chara-félék, különösen a nagyobb fajták igen erős 

 mészkéreggel bírnak, e szerint változik azután kül- 

 színök is; mások, mint p. o. a kisebb fajták, inkrusz- 

 tácziót alig vagy épen nem láttatnak, s rendszerint 

 élénk, szép zöld szülőkkel tűnnek ki. Az utóbbiakat 

 jellemzi sikamlós felületök, az előbbiek ellenben 

 mindig kisebb-nagyobb mértékben érdes, rideg felü- 

 letűek; ezek rendszerint az édes, amazok a sós 

 vizek lakói. Ugyanis higabb vízben a hajlékony, 

 vékony tengelynek nagyobb szüksége van a szilárd 

 mészkéregre, mint sóoldatokkal telített, sűrűbb víz- 

 ben, hol szilárdító kéreg nélkül is könnyen fen- 

 tarthatja magát. Az ivarszervek csaknem mindenkor 



egészen mentek az inkrusztácziótól, de az oogoniu- 

 mokból fejlődő oospórák, mint említve volt, mész- 

 köpenyréteggel bírnak ; ez csaknem állandó jelen- 

 ség, csakhogy más keletkezésű és nem egyszerű 

 mészlerakodás az oogonium kéregsejtjeinek külső 

 falaira. Az ivarszerveket néhol inkrusztáczió helyett 

 vaskos, nyálkás burok veszi körül, melynek alkata 

 nincs, ós nem más, mint a külső sejtfalrétegek cellu- 

 lose-reakcziót már nem mutató elnyálkásodásának 

 terméke. 



Befelé haladó sejtfalvastagodásokat szintén ész- 

 lelhetni némely Chara-sejteken, különösen a rhizoi- 

 dok falain. Sajátságos az a jelenség, melyet némely 

 megsérült sejtfalakon tapasztalni, s mely abban áll, 

 hogy a teljesen kifejlett sejtek a megsérülés p. o. 

 szúrás helyén celluloset halmoznak fel úgy, hogy a 

 sérülés következtében keletkező nyilas gyorsan elzá- 

 ratik, a mi az egész sejtet az elpusztulástól meg- 

 menti. 



A mi a Chara-sejtek tartalmi részeit, finomabb szer- 

 kezetét és képződését illeti, erre nézve a vizsgálatok 

 mindeddig még nagyon hiányosak, jóllehet a Chara- 

 sejtek a legnagyobb növényi sejtekhez tartoznak. 

 Fiatal sejteknek csak egj^etlen egy sejtmagjok van, 

 mely a sejt közepét foglalja el. A sejtek osztódása 

 a magosztódással veszi kezdetét, mely azonban ne- 

 hezen követhető. Idősebb, hosszúra nyúlt sejtekben 

 nem egy, hanem több sejtmagot találni, melyek a 

 plasma-rétegbe be vannak ágyazva s az ő áramával 

 gyakran ide s tova is ragadtatnak. Alakjuk külön- 

 böző, de többnyire nyúlt. A sejtmagvakon, Chloro- 

 phyll- és keményítő- szemcséken kívül, mely utóbbi 

 kettő alig különbözik némileg a más növények Chlo- 

 rophyll- és keményítőszemcséitől, a Chara-sejtek más 

 idomult sejtalkatrészeket is tartalmaznak, nevezete- 

 sen sima felületű kis hólyagocskákat és apró, tüskés 

 felületű gömböcskéket, különböző nagyságban és 

 mennyiségben. Ezeket is még nem régen sejtmag- 

 vaknak tekintették, legújabban azonban kimutatták, 

 hogy nem sejtmagvak, hanem valószínűleg cseranyag 

 és fehérjencmü anyagok vegyületei, hogy mi az ő 

 élettani feladatuk, eddig teljesen ismeretlen. 



