A CHARA-FELEK RENDSZERTANA ES LEÍRÁSA 

 KÜLÖNÖS TEKINTETTEL A MAGYARORSZÁGI FAJOKRA, 



I. Általános megjegyzések. 



A Chara-felek fajokban szegény család, rendszer- 

 tanuk tehát igen egyszerű; a fajok csoportosítása 

 meg sem közelíti ama nehézségeket, melyekkel más 

 Algacsaládoknál különösen a kezdőknek meg kell 

 küzdeniök. 



Igaz, hogy ezen az egész Földön elterjedt növé- 

 nyek sem oly szegények alakváltozásokban, mint a 

 mondottakból következtetni lehetne, de ez csak az 

 egyes jól körülvonalozott fajokon belől észlelhető és 

 azért csoportosításuk minden sokalakúság ellenére 

 is felette egyszerű. 



Az első leírók a Chara-test különböző tulajdonsá- 

 gait faji jellegeknek vették, figyelmet nem fordítva 

 arra, hogy bizonyos tulajdonságok más feltünőleg 

 eltérő alakokon is feltalálhatók, sőt a legkülönbözőbb 

 egyéneken a legkülönbözőbb átmenetekről tanús- 

 kodnak, így keletkezett a fajoknak tekintélyes nagy 

 sora, mely manapság tetemesen leolvadt (körülbelül 

 150— 160-ra). 



Braun volt az első, ki a fajok körülírására tisztán 

 csak oly tulajdonságokat vett fel, melyek állandók, 

 nem átmenetiek és több-kevesebb számú alakokon 

 egyformán feltalálhatók. Ily jellemző fajtulajdonsá- 

 goknak tekintette a tengely bekérgezésének módját, 

 a melléksugarak minőségét, a sugarak tagoltságát s 

 elágazását valamint az ivarszervek fejlődósét, meg- 

 jelenését és külalakját. A többi tulajdonságokat, 

 minthogy nem állandók, hanem a határozottan kü- 

 lönböző alakokon a legkülönbözőbb átmenettel bírók, 

 jellemző faji tulajdonságoknak nem vette fel, hanem 

 az egyes állandó jellegeket jól körülvonalozott fajo- 

 kon belől bizonyos formák megkülönböztetésére 

 használta fel. Az egyes formákat jellemző tulajdon- 



ságokhoz tartozik a tengely hosszúsága és rövidsége, 

 az egyes internodiumok hossza vagyis a nodusok 

 gyér és sűrű állása, a sugarak hossza és külalakja, a 

 tengely felülete, nemeze, inkrusztácziója stb.. mind 

 annyi folyton változó és a viszonyokhoz képest gyak- 

 ran alkalmazkodó tulajdonság, melynek kellő fel- 

 használása az egyes formák felállítására a fajon be- 

 lül kétségkívül nemcsak felette alkalmas, hanem a 

 Cbara-félók rendkívüli alakbeli gazdagsága mellett 

 igen fontos ós sokszor szükséges is. 



Mi sem természetesebb, hogy ily módon a szinte 

 ugyanazon formákat feltalálhatjuk a legkülönbözőbb 

 fajokon, különösen áll ez az oly fajokról, melyeknek 

 sokalakusága igen nagy, azaz melyek formákban igen 

 gazdagok. 



Br'.un a tőle felállított és megkülönböztetett for- 

 mák megjelölésére új terminológiát is használ ; a faj- 

 nóv után ugyanis mindenütt a formát jellemző tulaj- 

 donságot említi rövid latin kifejezéssel. Hol több ilyen 

 tulajdonság jellemző, ott valamennyit megnevezi 

 rövid latin kifejezéssel a fajnóv után ; ily módon 

 gyakran igen hosszú nevek keletkeznek, melyek 

 azonban páratlan rövidséggel a Chara-növény csak- 

 nem egész diagnózisát magukban foglalják. 



E kifejezések, melyeket az előző fejezetekben 

 nagyrészt felemlítettem, a Chara-félék részletes le- 

 írásának alapjai; Braun után a Chara -félékkel fog- 

 lalkozók nemcsak változatlanul átvették, hanem 

 munkálataikban még szaporították is azokat és a 

 legújabban megjelenő nagyobb Chara-munkában is 

 ugyanezt a Braun alapította rendszert követik a 

 leírásban, bár az egyes formák megjelölésére nem 

 úgy, mint Braun tette, az összes jellemző tulajdon- 

 ságok rövid kifejezéseit alkalmazzák, hanem minden 

 egyes forma csak egy ily kiváló tulajdonság megjelö- 



