38 



lésével vagy esetleg más névvel is megvan nevezve.* 

 A formák jelölése ez értelemben hol a tengely mi- 

 nősége, hol a sugarak és sugárkák hossza, hol pedig 

 az egész növény külalakja, stb. szerint módosul. 



így a tengely minőségét tekintve, van fonna 

 munda, ha nincs inkrusztacziója, /'. incrustata, ha 

 mészkéreggel egészen be van vonva és /'. zonatim 

 incrustata, ha a mészkéreg helyenként gyűrűszerű- 

 leg mutatkozik a tengelyen, lígy hogy gyűrűs mész- 

 rétegek mintegy váltakoznak a tiszta, be nem kér- 

 gezett gyűrűalakú helyekkel. 



A sugarakat tekintve, van mindenekelőtt forma 

 longifolia (makrophylla) és f. brevifoUa (brachy- 

 phylla) ; ** első esetben a sugarak igen hosszúak, in- 

 ternodiumaik rendkívülien megnyúltak, az utóbbi 

 esetben ellenben rövidek, internodiumaik kurták, no- 

 dúsaik tehát igen közel esők. Van továbbá /'. crassi- 

 folia és f tenai fólia a szerint, a mint a sugarak a 

 tengelyhez képest vastagok vagy igen vékonyak. 

 Fi refracta-ról van szó, ha a sugarak a tengelytől 

 ívesen elhajlanak vagy tőle kifelé s lefelé elhajlók ; 

 a /'. ortophyllán a sugarak egyenesek vagy kifelé 

 igen csekély hajlásúak ; ha pedig a tengelytől alig 

 vagy épen el nem állók, hanem a körül mintegy 

 összehajlanak csúcsaikkal, akkor /'. claasa-nedí mon- 

 datik; a f. divergens-en a sugarak alsó részökben 

 befelé hajlók, felső részökben ellenben ívesen kifelé 

 görbülnek. Megkülönböztetnek /'. streptophyllá-t is, 

 melyen a sugarak többé-kevésbbé balról jobbfelé 

 csavarodnak; ha a sugarak utolsó és utolsó előtti 

 tagjai igen megnyúltak és aránylag vastagabbak is, 

 akkor /'. macroteles-ről szólunk, ha ellenben rövi- 

 dek, akkor /'. brachyteles-nék mondjuk. Végre van 

 /'. gymnoteles és /. mucronata is; az előbbin a suga- 

 rak felső vége csupasz, kéregnélküli, az utóbbin a 

 sugarak legutolsó ize csak, igen kis tüske, alakú 

 sejt, ellenben az utolsó előtti tag többnyire rend- 

 kívül hosszúra kinyúló. 



A sugárkák hosszát tekintve, van fonna longi- 

 bracteata (macroptüa) és /'. brevibracteata (mi- 



* Migula azután munkájában az egyes formák diagnózisait 

 részletesen is adja, de gyakran a különböző — még a tőle 

 felállított formák közti jellemző eltéréseket sem emeli ki 

 vajmi nagy sikerrel, úgy hogy sokszor, a formák rövid kul- 

 csának hiányában az eligazodás csaknem lehetetlenné válik. 

 ** Az előző fejezetek értelmében helyesebb volna tulaj - 

 donkép a /. longiradiata és /. breciradiata stb., azonban 

 tekintettel az idegen régibb irodalomra és egyéb okokból is, 

 munkámban egyelőre mindenhol a régi latin és latin-görög 

 műkifejezéseket tartottam meg. 



croptila) ; az előbbin a sugárkák igen hosszúak, az 

 utóbbin rövidek. 



Az internodiumok kergén levő tüskék hiányát 

 vagy jelenlétét tekintve, általában megkülönböz- 

 tetni forma inermis, f. subinermis és /'. aculeola- 

 ta-i ; első esetben a tüskék egészen hiányzanak, a 

 másodikban nyomukat látni ugyan, de igen kicsi- 

 nyek és gyakran csak apró szemölcsök, a harmadik 

 esetben a tengelyen tüskék vannak. A tüskék magok 

 vagy rövidek (rövidebbek a tengely átmérőjénél), a 

 /'. brevispina (micracantha)-ná\ és hosszúak (akko- 

 rák vagy hosszabbak mint a tengely átmérője) mint 

 a /'. longispüia (macracanthan). A tüskés tengelyen 

 gyakoriak a subhispida és hispidula jelzések is, a 

 midőn t. i. a tüskék gyéren állanak és vagy nagyob- 

 bak vagy kisebbek, esetleg csak szemölcsalakúak. 



A Chara- növény egész külseje szerint megkülön- 

 böztetni f. major és /'. minor-t, a mint t. i. a tengely 

 és sugarak nagyobbak, erőteljesebbek vagy kisebbek, 

 csekélyebb fejlettségűek. Igen erős Chara-formák 

 /'. robustiores-uek mondatnak, ha pedig rendkívül 

 nagy teleppel bírnak, a /'. crassae névvel jelöltetnek. 

 A gyengébb, ünomabb alakokat f. yraciliores-nek 

 nevezik, a rendkívül finom és sugártermetű tengely- 

 lyel és sugarakkal biró alakot ellenben f. tenuis-nék 

 mondják. Ha a Chara-telep alacsony s csak kevés no- 

 dust fejleszt, akkor/", humilior a neve; /'. elöngata- 

 ról akkor van szó, mikor az egész Chara-növény rend- 

 kívüli hosszúra nyúlik, az internodiumok körül- 

 belül kétszer oly hosszúak vagy még hosszabbak, 

 mint az igen távol eső csomókon ülő sugarak. A f. 

 condensata-n az internodiumok csak felakkorák, 

 mint az ennek következtében többnyire közel eső 

 csomókon ülő sugarak. F. strictá-nak nevezik a me- 

 reven felálló, csekély hajlékonysági! Chara-alakokat, 

 melyeken e tulajdonság a tengelyt és sugarakat egy- 

 aránt jellemzi. 



Kéregnélküli Chara-féléken gyakoriak azon esetek, 

 a midőn a sugarak internodiumai igen megrövidül- 

 nek, s a nodusok a rajtok levő sugarakkal együtt 

 kis gömbalakot öltenek vagyis úgynevezett fejecské- 

 ket alkotnak, miként a /'. subcapűatd-n ( heteromor- 

 pha) észlelhetni ; a f. moniliformis- on a fejecskék 

 az internodiumokhoz képest igen aprók, a f. con- 

 globata-!} ellenben csekélyebb fejlettségűek és in- 

 kább csak jelezve vannak. 



Még számos formát is jelölnek az előfordulás kö- 

 rülményei, a termőhely minősége stb. szerint. 



E különböző formák egy és ugyanazon Chara-faj 



